П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №  560/7159/22 
Головуючий суддя 1-ої інстанції -  Польовий О.Л. 
Суддя-доповідач -  Залімський І. Г.   
08 грудня 2022 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Залімського І. Г. 
суддів:  Мацького Є.М.  Сушка О.О. , 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 04 серпня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, в якому просив суд:
- визнати протиправними дії щодо заниження періоду з дня встановлення інвалідності до досягнення 60 річного віку, згідно з абзацом 2 частини 1 статті 24 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (Закон №1058-IV);
- визнати протиправним включення для обчислення пенсії заробітної плати (доходу) за періоди до 01.07.2000.
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 04.08.2022 позов задоволено.
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 04.08.2022 скасувати, прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з`ясування обставин справи і, як наслідок, невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованого рішення.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що законодавством не передбачено зарахування до страхового стажу періоду перебування на інвалідності внаслідок загального захворювання у разі обчислення пенсії за віком чи по інвалідності в розмірі пенсії за віком. Заробітну плату для обчислення пенсії позивача враховано згідно з ст.40 Закону №1058-IV за періоди роботи з 01.12.1993 по 30.11.1998 (згідно довідок про заробітну плату) та з 01.07.2000 по 31.01.2008 (згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу), всього 151 місяць. При проведенні оптимізації заробітної плати із підрахунку виключено період з найменшим коефіцієнтами заробітної плати з 01.11.1994 по 30.11.1998.
Позивач  не подав відзиву або письмових пояснень на апеляційну скаргу.
Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 21.10.2022, з урахуванням п.3 ч.1 ст.311 КАС України, суд вирішив розглядати дану справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Як вірно встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Хмельницькій області та отримує пенсію по інвалідності, призначену відповідно до Закону №1058-IV.
На звернення позивача листом від 28.06.2022 №5215-4856/П-03/8-2200/22 Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області повідомило, що за матеріалами пенсійної справи страховий стаж позивача становить 41 рік 9 місяців 20 днів, в тому числі 31 рік 10 місяців 23 дні - напрацьований страховий стаж та 9 років 10 місяців 27 днів - додатковий. Заробітну плату для обчислення пенсії позивача враховано згідно з статтею 40 Закону №1058-IV за періоди роботи з 01.12.1993 по 30.11.1998 (згідно довідок про заробітну плату) та з 01.07.2000 по 31.01.2008 (згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу), всього 151 місяць. При проведенні оптимізації заробітної плати із підрахунку виключено період з найменшим коефіцієнтами заробітної плати з 01.11.1994 по 30.11.1998.
Вважаючи протиправними дії відповідача щодо заниження страхового стажу та включення для обчислення пенсії заробітної плати (доходу) за періоди до 01.07.2000, позивач звернувся до суду.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що період з дня встановлення інвалідності до досягнення позивачем віку, передбаченого частиною 1 статті 26 Закону №1058-IV, становить 12 років 20 днів. Відповідач не надав доказів згоди позивача про врахування заробітної плати до 01.07.2000 для визначення розміру його пенсії.
Колегія суддів погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції та враховує наступне.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно ст. 46 Конституції України  громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом. 
Відповідно до статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
До страхового стажу для обчислення розміру пенсії за віком, з якого обчислюється розмір пенсії по інвалідності або у зв`язку з втратою годувальника, крім наявного страхового стажу, зараховується також на загальних підставах відповідно період з дня встановлення інвалідності до досягнення застрахованою особою віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону.
Частиною 1 статті 26 Закону №1058-IV передбачено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років.
Отже, законодавством передбачено зарахування часу перебування на інвалідності до страхового стажу для обчислення розміру пенсії за віком, з якого обчислюється розмір пенсії по інвалідності або у зв`язку з втратою годувальника
14.02.2008 позивачу встановлена ІІ група інвалідності довічно, що підтверджується довідкою МСЕК серії ХМ №124407. 
06.03.2020 позивачу виповнилось 60 років.
Отже, період з дня встановлення інвалідності до досягнення позивачем віку, передбаченого частиною 1 статті 26 Закону №1058-IV, становить 12 років 20 днів, а не 9 років 10 місяців 27 днів як зазначає Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.
Таким чином, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції щодо протиправності дій відповідача щодо заниження позивачу періоду з дня встановлення інвалідності до досягнення віку, передбаченого частиною 1 статті 26 Закону №1058-IV, який підлягає зарахуванню до страхового стажу для обчислення розміру пенсії за віком, з якого обчислюється розмір пенсії по інвалідності або у зв`язку з втратою годувальника, згідно з абзацом 2 частини 1 статті 24 Закону №1058-IV.
Відповідно до ч.1 ст.40 Закону №1058-IV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.
Встановлено, що Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області при проведенні оптимізації врахувало заробітну плату позивача для обчислення пенсії за періоди роботи з 01.12.1993 по 30.11.1998 (згідно довідок про заробітну плату) та з 01.07.2000 по 31.01.2008 (згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу), всього 151 місяць.
Як обґрунтовано зауважив суд першої інстанції, право позивача на вибір періоду, з якого враховується заробітна плата для визначення розміру пенсії, не залежить від позиції відповідача щодо доцільності такого обчислення.
Разом з цим, відповідач не надав доказів згоди позивача про врахування заробітної плати до 01.07.2000 для визначення розміру його пенсії.
Таким чином, протиправними є також дії пенсійного органу щодо включення для обчислення розміру пенсії позивача заробітної плати (доходу) за періоди до 01.07.2000.
На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції  правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і прийшов до обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.
Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 315 та статті 316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 04 серпня 2022 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає. 

Головуючий	 	 	Залімський І. Г.	
 	 	 	 	
Судді	 	    	Мацький Є.М.    Сушко О.О.