УХВАЛА
20 грудня 2022 року 
м. Київ
cправа №  914/1504/16 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Краснова    Є.    В. - головуючого, Мачульського Г. М., Уркевича В. Ю.,
розглянувши матеріали касаційної скарги Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» на постанову Західного апеляційного господарського суду від 15.11.2022 (колегія суддів: Бонк Т. Б., Бойко С. М., Якімець Г. Г.) та ухвалу Господарського суду Львівської області від 07.07.2022 (суддя Яворський Б. І.) у справі 
за позовом Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» до Комунального підприємства «Червоноградтеплокомуненерго» про стягнення 5 371 452,69 грн,
ВСТАНОВИВ:
02.08.2016 Господарський суд Львівської області задовольнив частково позов Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» та присудив до стягнення з Комунального підприємства «Червоноградтеплокомуненерго» 4 255 936,91 грн основного боргу, 422 352,37 грн пені, 244 151,42 грн інфляційних втрат, 3 % річних у сумі 26 659,63 грн та 80    571,79 грн судового збору, у задоволенні решти позову відмовив.
16.08.2016 на примусове виконання цього рішення Господарський суд Львівської області видав наказ.
У липні 2022 року Комунальне підприємство «Червоноградтеплокомуненерго» звернулося до Господарського суду Львівської області із заявою про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню.
07.07.2022 Господарський суд Львівської області постановив ухвалу, залишену без змін постановою Західного апеляційного господарського суду від 15.11.2022, повний текст якої складений 21.11.2022, про часткове задоволення цієї заяви, визнав таким, що не підлягає виконанню, наказ Господарського суду Львівської області від 16.08.2016 у цій справі у частині стягнення 422 352,37 грн пені, 244 151,42 грн інфляційних втрат та 3 % річних у розмірі 26    659,63    грн, а в задоволенні решти вимог заявника відмовив.
13.12.2022 Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати ці судові рішення та ухвалити нове про відмову у задоволенні заяви Комунального підприємства «Червоноградтеплокомуненерго» про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню.
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.12.2022 її передано на розгляд колегії суддів Касаційного господарського суду у складі: Краснова    Є.    В. - головуючого, Мачульського Г. М. та Уркевича В. Ю.
У касаційній скарзі скаржник також просив поновити пропущений на один день строк на касаційне оскарження, мотивувавши причини пропуску цього строку неможливістю своєчасного подання касаційної скарги внаслідок наявності ракетних обстрілів по об`єктах електропостачання у Львівській області, завданих у період з 16.11.2022 по 12.12.2022, і відсутністю у зв`язку з цим електропостачання тощо.
Колегія суддів вважає, що встановлений статтею 288 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) строк на касаційне оскарження пропущений скаржником з поважних причин і його клопотання про поновлення такого строку підлягає задоволенню.
Разом з тим, перевіривши матеріали касаційної скарги, суд касаційної інстанції дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, зважаючи на таке.
За змістом статей 55, 129 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Серед основних засад судочинства Конституція України визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення. Аналогічне положення закріплено й у частині першій статті 17 ГПК України.
Згідно з приписами частини першої статті 304 ГПК України ухвали судів першої інстанції можуть бути оскаржені в касаційному порядку у випадках, передбачених пунктами 2 і 3 частини першої статті 287 цього Кодексу.
Пунктом 2 частини першої статті 287 ГПК України визначено перелік ухвал суду першої інстанції, на які може бути подано касаційну скаргу після їх перегляду в апеляційному порядку. Зокрема, до таких належать ухвали, зазначені в пунктах 3, 6, 7, 13, 14, 21, 25, 26, 28, 30 частини першої статті 255 цього Кодексу.
Згідно з пунктом 23 частини першої статті 255 цього ж Кодексу окремо від рішення суду першої інстанції може бути оскаржена в апеляційному порядку ухвала суду першої інстанції про визнання чи відмову у визнанні виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, тоді як така ухвала не належить до переліку судових рішень, на які учасники справи мають право подати касаційну скаргу (пункт 2 частини першої статті 287 цього ж Кодексу). Така правова позиція вже неодноразово висловлювалася Верховним Судом в ухвалах від 06.10.2022 у справі № 925/775/19, від 21.07.2022 у справі №    917/244/21, від 18.05.2022 у справі №    917/61/17.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 293 ГПК України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення (рішення Європейського суду з прав людини «Mushta v. Ukraine», 8863/06, § 37, від 18.11.2010).
У рішенні Європейського суду з прав людини «Levages Prestations Services v. France (№ 21920/93, § 48, ЄСПЛ, від 23.10.1996) вказано, що, зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, роль якого обмежено перевіркою правильності застосування норм закону, процесуальні процедури у такому суді можуть бути більш формальними.
Вичерпний перелік ухвал суду першої інстанції, які можуть бути оскаржені до касаційного суду, жодним чином не є обмеженням доступу особи до процесу правосуддя чи перепоною в отриманні судового захисту, оскільки встановлення законодавцем "розумних обмежень" в праві на звернення до касаційного суду викликане виключно особливим статусом Верховного Суду, розгляд скарг яким покликаний забезпечувати сталість судової практики, а не можливість проведення "розгляду заради розгляду".
Тому колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною вищевказаною скаргою позивача, оскільки вона подана на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Керуючись статтями 119, 234, 255, пунктом 2 частини першої статті 287, пунктом 1 частини першої статті 293 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
1.          Клопотання Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» про поновлення строку на касаційне оскарження задовольнити.
2.          Поновити Акціонерному товариству «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» строк на касаційне оскарження постанови Західного апеляційного господарського суду від 15.11.2022 у справі №    914/1504/16.
3.          Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» на постанову Західного апеляційного господарського суду від 15.11.2022 та ухвалу Господарського суду Львівської області від 07.07.2022 у справі № 914/1504/16.
4.          Копію цієї ухвали разом з касаційною скаргою і доданими до неї матеріалами направити скаржнику. Учасникам справи направити копію ухвали, а копію касаційної скарги залишити у Верховному Суді.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя                                                                                                    Є. В. Краснов

Суддя                                                                                                    Г. М. Мачульський

Суддя                                                                                                    В. Ю. Уркевич