ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2022 року	Львів	Справа № 300/1925/22 пров. № А/857/10973/22	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді                                   Курильця А.Р.,
суддів                                                       Кушнерика М.П., Мікули О.І.,
          
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на рішення  Івано-Франківського окружного адміністративного суду  від 22 червня 2022 року  у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій,-

суддя в 1-й інстанції - Боршовський Т.І.,
час ухвалення рішення - 22.06.2022 року
місце ухвалення рішення - м. Івано-Франківськ,
дата складання повного тексту рішення - не вказано,

                                                     в с т а н о в и в:

У травні 2022 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі - відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України у Івано-Франківській області (далі - відповідач 2) про визнання неправомірною відмову відповідача 1 щодо не переведення позивача з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-ІV (далі - Закон № 1058) на пенсію за віком відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 № 3723-ХІІ (далі - Закон № 3723) з 18.03.2022, викладену в листі від 28.03.2022 № 839/03-16; зобов`язання відповідача 2 здійснити переведення позивача з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону № 1058 на пенсію за віком відповідно до ст. 37 Закону № 3723 з 18.03.2022. 
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду  від 22 червня 2022 року позов задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано рішення відповідача 1 № 092750000096 від 25.03.2022 про відмову в переведенні з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону № 1058 на пенсію державного службовця відповідно до ст. 37 Закону № 3723. Зобов`язано відповідача 2 перевести позивача з 15.03.2022 з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону № 1058 на пенсію за віком на умовах ст. 37 Закону № 3723. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань відповідача 1 на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 992 гривні 40 копійок.
Не погоджуючись з таким рішенням суду, відповідач 2 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, не встановлення всіх обставин справи, просить оскаржуване рішення скасувати і прийняти нове про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. 
Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що ст. 37 Закону № 3723 визначено умови призначення пенсії державних службовців: вік для чоловіків 62 роки; 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Так, страховий стаж позивача становить 39 років 8 місяців 28 днів, з них період роботи з 22.03.1993 по 01.08.2013, що становить 20 років 5 місяців 10 днів, на Івано-Франківській митниці. Зазначений період роботи позивача з 22.03.1993 по 01.08.2013 на Івано-Франківській митниці не може бути зарахований до стажу роботи, який дає право на пенсію державного службовця, оскільки відповідно до п. 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» № 889-VІІІ від 10.12.2015 посади працівників митної служби України, які є посадовими особами і мають спеціальні звання, не належать до категорії посад, зазначених ст. 25 Закону № 3723.
Колегія суддів вважає можливим розглянути дану справу в порядку письмового провадження відповідно до п.3 ч.1 ст. 311 КАС України. 
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до переконання, що подана апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав. 
Судом встановлено, що позивач перебуває на обліку у відповідача 2 та отримує пенсію за віком відповідно до Закону № 1058, що підтверджується протоколом № 1336 від 03.09.2018 (а.с. 42).
15.03.2022 позивач звернувся до відповідача 2 із заявою про переведення його з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону № 1058 на пенсію за віком на умовах ст. 37 Закону № 3723 (а.с. 60-61). До вказаної заяви позивач долучив копії: трудової книжки (а.с. 76-82); довідки Івано-Франківської митниці від 31.01.2022 № 7.21-22-27/4 про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менше як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорії посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби (а.с. 73-74); довідки Івано-Франківської митниці від 31.01.2022 № 7.21-22-27/3 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (а.с. 83-84).
Заяву позивача від 15.03.2022 разом з долученими документами передано для розгляду до відповідача 1.
25.03.2022 відповідач 1 прийняв рішення № 092750000096 про результати розгляду заяви позивача, згідно якого йому відмовлено в переведенні на пенсію згідно із Законом № 3723. Вказане рішення мотивовано тим, що відповідно до п. 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» № 889-VІІІ від 10.12.2015 посади працівників митної служби України, які є посадовими особами і мають спеціальні звання, не належать до категорії посад, зазначених ст. 25 Закону № 3723. Таким чином, періоди роботи позивача з 22.03.1993 по 01.08.2013 на Івано-Франківській митниці не можуть бути зараховані до стажу роботи, який дає право на пенсію державного службовця (а.с. 17-18).
Вирішуючи вказаний спір, апеляційний суд виходить з наступного.
Принципи, правові та організаційні засади забезпечення державної служби, зокрема порядок реалізації права на пенсійне забезпечення державних службовців, визначається Законом України «Про державну службу» № 889-VIII від 10.12.2015 року (далі - Закон № 889).
Відповідно до п. 2 розд. ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889 з 01.05.2016 року втратив чинність Закон № 3723, крім ст. 37, що застосовується до осіб, зазначених у п. 10 і 12 цього розділу.
Зокрема, п. 10, 12 розд. ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889 передбачено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених ст. 25 Закону № 3723 та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723 у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців. Для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених ст. 25 Закону № 3723 та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723 у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Тобто, за наявності в особи станом на 01.05.2016 року певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016 року на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723, але за такої умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Частиною 1 ст. 37 Закону № 3723 встановлено, що на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону № 1058, за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абз. 1 ч. 1 ст. 28 згаданого Закону, у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.
Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 % суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 % заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Верховний Суд у постанові від 01.04.2020 року у справі № 607/9429/17 дійшов висновку, що обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723  після 01.05.2016 року є дотримання сукупності вимог, визначених ч. 1 ст. 37 Закону № 3723  і Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889, а саме щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.
Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права була висловлена у рішенні Верховного Суду від 04.04.2018 року у зразковій справі № 822/524/18.
З матеріалів справи вбачається, що єдиною підставою для відмови у переведенні позивача на пенсію за нормами Закону № 3723 є недостатній стаж державної служби, який полягає в не зарахуванні трудового стажу позивача на посадах в митних органах, оскільки, на думку відповідача, ці посади не відносяться до категорій посад визначених Законом № 3723.
Відповідно до п. 8 розділу Прикінцеві та перехідні положення Закону № 889 стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.
Відповідно до ч. 1 ст. 569 МК України працівники митних органів, на яких покладено виконання завдань, зазначених у статті 544 цього Кодексу, здійснення організаційного, юридичного, кадрового, фінансового, матеріально-технічного забезпечення діяльності цих органів, є посадовими особами. Посадові особи митних органів є державними службовцями.
Згідно з ч.1 ст. 588 МК України, пенсійне забезпечення посадових осіб митних органів здійснюється в порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу». При цьому період роботи (служби) зазначених осіб (у тому числі тих, яким присвоєні спеціальні звання) в митних органах зараховується до стажу державної служби та до стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, що дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», незалежно від місця роботи на час досягнення віку, передбаченого зазначеним Законом.
Аналогічні положення щодо віднесення посадових осіб органів доходів і зборів до державних службовців та пенсійного забезпечення посадових осіб органів доходів і зборів в порядку та на умовах, передбачених Законом України "Про державну службу", були передбачені і Митними кодексами України від 11.07.2002 року та від 12.12.1991 року.
Отже, період роботи (служби) позивача в митних органах зараховується до стажу державної служби та до стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, що дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу».
Порядком обчислення стажу державної служби, затв. постановою Кабінету Міністрів України № 283 від 03.05.1994 року (чинного до 01.05.2016 року) визначались  посади і органи, час роботи в яких зараховується до стажу державної служби.
Згідно ч. 2 вказаного Порядку до стажу державної служби зараховується робота (служба), зокрема, на посадах керівних працівників і спеціалістів в апараті органів прокуратури, судів, нотаріату, дипломатичної служби, митного контролю, внутрішніх справ, служби безпеки, розвідувальних органів, інших органів управління військових формувань, Держспецзв`язку, Адміністрації Держспецтрансслужби, державної податкової та контрольно-ревізійної служби, Держфінінспекції, її територіальних органів.
Згідно з ч. 17 ст. 37 Закону № 3723 період роботи посадових осіб в органах державної податкової та митної служб на посадах, на яких відповідно до закону присвоювалися спеціальні та /або персональні звання, зараховується до стажу державної служби, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.
Відповідно до ч. 2 ст. 46 Закону № 889 та Порядку обчислення стажу державної служби, затв. постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2016 року № 229, які діють з 01.05.2016 року, до стажу державної служби зараховується, зокрема, час перебування на посадах, на яких присвоюються військові та спеціальні звання.
При цьому, п. 5 вищевказаного Порядку визначено, що стаж державної служби обчислюється у днях, місяцях і роках.
Враховуючи викладене, суд першої інстанції прийшов до висновку, що весь період роботи позивача в митному органі зараховується до стажу державної служби для призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723.
Як встановлено судом, позивач працював з 22.03.1993 по 01.08.2013 в митних органах на різних посадах, що становить 20 років 5 місяців 10 днів. При цьому, згідно запису в трудовій книжці позивач 15.06.1995 прийняв присягу державного службовця. 20.04.2004 позивачу присвоєно спеціальне звання - інспектор митної служби ІІІ рангу, 25.06.2005 - інспектор митної служби ІІ рангу, 10.10.2006 - інспектор митної служби І рангу, 18.12.2006 - радник митної служби 3 рангу.
Процедуру присвоєння спеціальних звань посадовим особам органів доходів і зборів та осіб, уповноважених їх присвоювати визначено Порядком присвоєння спеціальних звань посадовим особам органів доходів і зборів, затв. постановою Кабінету Міністрів України від 23.10.2013 № 839 (далі - Порядок № 839) (постанова втратила чинність у частині, що стосується присвоєння спеціальних звань посадовим особам митних органів згідно з Постановою КМ України № 501 від 17.06.2020).
Згідно п. 9 Порядку № 839 посадовій особі, яка перебувала на державній службі та вперше призначена на посаду в органах доходів і зборів, присвоюється спеціальне звання за посадою, на яку призначено особу, з урахуванням встановленого співвідношення рангів державних службовців.
Особам, які приймаються на роботу до органів доходів і зборів та яким раніше присвоєно спеціальні звання державної податкової або митної служби, спеціальні звання присвоюються з урахуванням співвідношення, визначеного законом.
За приписами п. 3 Порядку № 839 до строку перебування у спеціальному званні зараховується період роботи в органах доходів і зборів у спеціальному званні (ранзі державного службовця), а також строк перебування у спеціальному званні (ранзі державного службовця) посадових осіб державної податкової та державної митної служби, крім посадових осіб, яким у період роботи в органах доходів і зборів спеціальне звання було присвоєно достроково.
Постановою Кабінету Міністрів України № 306 від 20.04.2016 року "Питання присвоєння рангів державних службовців та співвідношення між рангами державних службовців і рангами посадових осіб місцевого самоврядування, військовими званнями, дипломатичними рангами та іншими спеціальними званнями"  (далі - Постанова № 306) затверджено Порядок присвоєння рангів державних службовців, співвідношення рангів державних службовців і військовими званнями, дипломатичними рангами та іншими спеціальними званнями згідно з додатками 1-10.
Вищенаведені норми підтверджують, що посадові особи контролюючих органів, в даному випадку митного органу, віднесені до державних службовців за певними особливостями, тобто з присвоєнням спеціальних звань, які відповідають певним категоріям та рангам державних службовців.
Відтак, спеціальні звання посадових осіб контролюючих органів - прирівнюються до рангів державного службовця, визначених Постановою № 306.
Додатками 6, 13 Постанови № 306 передбачено, що спеціальне звання "Радник митної служби IІІ рангу" прирівнюється до 6 рангу державного службовця, "Інспектор митної служби I рангу" прирівнюється до 7 рангу державного службовця, "Інспектор митної служби IІ рангу" прирівнюється до 8 рангу державного службовця, "Інспектор митної служби IІІ рангу" прирівнюється до 9 рангу державного службовця.
Отже, посадові особи митних органів, яким присвоєно спеціальні звання є державними службовцями зі спеціальним статусом, а тому період проходження служби в митних органах має зараховуватися до стажу державної служби, який дає право на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про Державну службу».
Таким чином, позивачем дотримано всіх необхідних вимог, визначених ч. 1 ст. 37 Закону № 3723 для призначення йому пенсії за віком на умовах зазначеного Закону.
В іншій частині відповідачем 2 рішення не оскаржується, жодних заперечень в апеляційній скарзі не викладено, а тому відповідно до ст. 308 КАС України ні час переведення на пенсію ні зарахування інших періодів роботи позивача до стажу державної служби не є предметом перегляду апеляційного суду.
Відповідно до  ст. 316 КАС України  суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення суду  -  без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні не спростовуються і підстав для його скасування немає.
Враховуючи вищевикладене, апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
Керуючись ст.ст. 308,315,316,321,322,325,328,329 КАС України, суд, -

                                                  п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду  від 22 червня 2022 року у справі № 300/1925/22 - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду лише з підстав, визначених ст. 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Головуючий суддя	 	А. Р. Курилець 	
судді	 	М. П. Кушнерик 	
 	 	О. І. Мікула  	
Повне судове рішення складено 28 вересня 2022 року.