ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"06" жовтня 2022 р.                                  Справа № 927/1299/21
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Шапрана  В.В.
суддів:            Андрієнка  В.В. 
          Буравльова  С.І. 
 
представники учасників справи не з`явилися,
розглянувши апеляційну скаргу Державного підприємства "Дослідне господарство "Іванівка" Інституту сільськогосподарського господарства Північного Сходу Національної академії аграрних наук України"
на рішення Господарського суду Чернігівської області від 12.07.2022 (повне рішення складено 21.07.2022)
у справі №927/1299/21 (суддя - Ноувен М.П.)
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротех-АБ"
до Державного підприємства "Дослідне господарство "Іванівка" Інституту сільськогосподарського господарства Північного Сходу Національної академії аграрних наук України"
про стягнення заборгованості.

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Агротех-АБ" звернулося з позовом до Державного підприємства "Дослідне господарство "Іванівка" Інституту сільськогосподарського господарства Північного Сходу Національної академії аграрних наук України" про стягнення 1217950,64 грн заборгованості за договором поставки №09/04/21 від 09.04.2021, з яких: 1132822,08 грн - основний борг, 27131,03 грн - інфляційні втрати, 8694,02 грн - 3% річних та 49303,51 грн - пеня.
У позовній заяві позивачем також заявлено до стягнення 180564,32 грн судових витрат, з яких: 40500,00 грн - орієнтована вартість фактично наданих послуг адвокатським об`єднанням та отримання позивачем юридичних послуг, 121795,06 грн - додаткова винагорода адвокатського об`єднання ("гонорар успіху"), 18269,26 грн - судовий збір.
Позовні вимоги обґрунтовано неналежним виконанням відповідачем умов договору поставки №09/04/21 від 09.04.2021 в частині своєчасної та повної оплати поставленого товару.
У поданому відзиві на позов відповідач на підставі ст. 551 Цивільного кодексу України просив зменшити розмір заявлених до стягнення інфляційних втрат 3% річних та пені. Також відповідач заперечив щодо заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу і просив відмовити у їх стягненні.
Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 28.12.2021 відкрито провадження у справі №927/1299/21, вирішено здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.
Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 12.07.2022 (повне рішення складено 21.07.2022) у справі №927/1299/21 позовні вимоги задоволено частково, стягнуто з Державного підприємства "Дослідне господарство "Іванівка" Інституту сільськогосподарського господарства Північного Сходу Національної академії аграрних наук України" на користь позивача 1132822,08 грн боргу, 27131,03 грн інфляційних втрат, 8694,02 грн 3% річних та 4930,35 грн пені. З мотивувальної частини рішення убачається, що судом зменшено розмір заявленої до стягнення пені на 90%.
Також оскаржуваним рішенням стягнуто на користь позивача 25235,78 грн витрат на професійну правничу допомогу.
Не погоджуючись із вказаним рішенням, Державне підприємство "Дослідне господарство "Іванівка" Інституту сільськогосподарського господарства Північного Сходу Національної академії аграрних наук України" подало апеляційну скаргу, згідно якої просить скасувати рішення Господарського суду Чернігівської області від 12.07.2022 у справі №927/1299/21 в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 25235,78 грн та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову у стягненні зазначених витрат.
Апеляційна скарга відповідача мотивована тим, що судом першої інстанції під час ухвалення оскаржуваного рішення порушено приписи процесуального закону в частині вирішення питання щодо розподілу судових витрат.
Скаржник вказує на те, що витрати позивача на професійну правничу допомогу неспіврозмірні з обсягом фактично наданих послуг, є завищеними, а деякі види послуг у акті наданих послуг дублюються. Окрім цього, відповідач також вказує на відсутність доказів оплати послуг по рахунку №93/1 від 16.12.2021 на суму 27000,00 грн.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 16.08.2022 апеляційну скаргу у справі №927/1299/21 передано на розгляд колегії суддів у складі: Шапран В.В. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Андрієнко В.В., Буравльов С.І.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.08.2022 відповідачу поновлено строк на апеляційне оскарження, зупинено дію оскаржуваного рішення, відкрито апеляційне провадження у справі №927/1299/21, призначено її до розгляду на 20.09.2022, а також встановлено позивачу строк на подання відзиву на апеляційну скаргу п`ятнадцять днів з дня отримання копії ухвали.
Товариство з обмеженою відповідальністю "Агротех-АБ" у встановлений процесуальний строк не скористалося правом на подання відзиву на апеляційну скаргу, що відповідно до ст. 263 ГПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
На електронну поштову адресу суду 12.09.2022 від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротех-АБ" надійшло клопотання про участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.09.2022 вказане клопотання задоволено.
На електронну поштову адресу суду 19.09.2022 від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротех-АБ" надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності.
20.09.2022 на електронну поштову адресу суду від представника відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.09.2022 вказане клопотання задоволено та відкладено розгляд справи до 04.10.2022.
У судове засідання 04.10.2022 представники учасників справи повторно не з`явилися, про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили.
Згідно з ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає її розгляду.
При цьому, відповідно до ч. 11 вказаної статті суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними.
Разом з цим, як було зазначено вище, позивач та відповідач належним чином повідомлені про розгляд апеляційної скарги та, у свою чергу, не повідомили суд про причини неявки у судове засідання уповноважених представників. Отже, неявка у судове засідання представників сторін не перешкоджає розгляду апеляційної скарги по суті.
Відповідно до ч. ч. 4 та 5 ст. 240 ГПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Отже, оскільки дана постанова приймається за відсутності учасників справи та без її проголошення, датою її ухвалення є дата складення повного тексту.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів встановила наступне.
Зі встановлених місцевим господарським судом обставин справи убачається, що 09.04.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Агротех-АБ" (постачальник) та Державним підприємством "Дослідне господарство "Іванівка" Інституту сільськогосподарського господарства Північного Сходу Національної академії аграрних наук України" (покупець) укладено договір поставки, відповідно до п. 1.1 якого у строки, визначені договором, постачальник зобов`язується передати у власність покупця, а покупець зобов`язується прийняти товар та оплатити його на умовах даного договору.
Номенклатура, кількість, ціна та строки поставки товару визначаються сторонами у додатках до даного договору, які є його невід`ємною частиною, та/або накладних документах на відпуск товару (видаткових накладних) (п. 1.2 договору).
Згідно з п. п. 2.1 та 2.2 договору товар може передаватися покупцю партіями автотранспортом покупця. Ціна, кількість, строк поставки, вид (асортимент) товару узгоджується сторонами в додатках.
Згідно з п. 2.4 договору покупець зобов`язаний сплатити вартість товару на умовах цього договору.
Відповідно до п. 3.1 договору покупець здійснює оплату за товар безготівковим платежем на підставі виставленого рахунку-фактури на банківський рахунок постачальника.
Згідно з п. 5.1 договору у разі несплати або несвоєчасної оплати вартості отриманого товару, покупець сплачує постачальнику пеню у розмірі двох облікових ставок Національного банку України, яка діяла в період, за який сплачується пеня.
На виконання умов договору між сторонами було підписано та скріплено печатками специфікацію №1 від 09.04.2021, специфікацію №2 від 16.04.2021, специфікацію №4 від 14.05.2021 та специфікацію №6 від 24.06.2021.
Позивачем виставлено відповідачу рахунки-фактури на оплату, а саме: №05/21 від 13.04.2021 на суму 678712,08 грн, №06/21 від 16.04.2021 на суму 201110,00 грн, №10/21 від 16.05.2021 на суму 165000,00 грн та №17/21 від 01.07.2021 на суму 88000,00 грн.
На виконання умов договору позивач поставив, а відповідач отримав товар на загальну суму 1132822,08 грн, а саме:
- по видатковій накладній №02/21 від 16.04.2021 на суму 678712,08 грн;
- по видатковій накладній №05/21 від 05.05.2021 на суму 201110,00 грн;
- по видатковій накладній №08/21 від 17.05.2021 на суму 165000,00 грн;
- по видатковій накладній №14/21 від 01.07.2021 на суму 88000,00 грн.
Згідно специфікації №1 оплата товару, визначеного даною специфікацією, здійснюється покупцем не пізніше 01.09.2021, згідно специфікацій №№2, 4, 6 - до 30.09.2021.
Проте, як вірно встановлено місцевим господарським судом, відповідач своїх зобов`язань не виконав, за отриманий товар в повному обсязі та обумовлені договором та специфікаціями строки не сплатив. Отже, заборгованість відповідача перед позивачем за договором становить 1132822,08 грн.
Також, за прострочення виконання грошового зобов`язання позивачем нараховано та пред`явлено до стягнення 8694,02 грн 3% річних за період з 02.09.2021 по 16.12.2021, 27131,03 грн інфляційних втрат за період з вересня 2021 року по листопад 2021 року, а також 49303,51 грн пені за період прострочення з 02.09.2021 по 16.12.2021.
Судом першої інстанції здійснено перевірку заявлених до стягнення сум та вказано про обґрунтованість позову в наведеній частині.
Разом з цим, судом також частково задоволено викладене у відзиві на позов клопотання відповідача про зменшення штрафних санкцій та, з урахуванням всіх обставин справи, а також доводів відповідача, зменшено розмір пені на 90%.
Відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Державне підприємство "Дослідне господарство "Іванівка" Інституту сільськогосподарського господарства Північного Сходу Національної академії аграрних наук України" оскаржує рішення суду у даній справі лише в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу. Отже, рішення Господарського суду Чернігівської області від 12.07.2022 переглядається в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Як було зазначено вище, у поданій апеляційній скарзі відповідач посилається на неспіврозмірність витрат позивача на професійну правничу допомогу з обсягом фактично наданих послуг, зокрема, завищення реально витраченого часу та дублювання деяких видів послуг у акті наданих послуг. Окрім цього, відповідач також вказує на відсутність доказів оплати послуг по рахунку №93/1 від 16.12.2021 на суму 27000,00 грн.
З матеріалів справи вбачається, що позивач у позовній заяві навів попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, в якому зазначив, що розмір витрат на правову допомогу адвоката складатиме 162295,00 грн, з яких: 40500,00 грн - орієнтовна вартість фактично наданих адвокатським об`єднанням юридичних послуг та 121795,00 грн - додаткова винагорода адвокатського об`єднання ("гонорар успіху") з розрахунку 10% від ціни позову).
На підтвердження заявленого розміру витрат на правову допомогу позивач до матеріалів справи надав наступні докази:
- договір №72/03/01-11/2021/МСП про надання професійної правової (правничої) допомоги від 01.11.2021, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Агротех-АБ" (клієнт) та Адвокатським об`єднанням "Мамай, Самілик та партнери" (адвокатське об`єднання);
- завдання (калькуляція-рахунок) №1 до договору №72/03/01-11/2021/МСП від 01.11.2021;
- звіт (акт) №1 наданих правових послуг від 16.12.2021 до договору №72/03/01-11/2021/МСП від 01.11.2021;
- рахунок на оплату №93/1 від 16.12.2021 на суму 27000,00 грн;
- ордер на надання правничої (правової) допомоги серії СВ №1024518 від 10.01.2022, виданий Адвокатським об`єднанням "Мамай, Самілик та партнери" адвокату Самілик М.В;
- свідоцтво про право заняття адвокатською діяльністю серії ЧН №000341, видане на підставі рішення Ради адвокатів Чернігівської області №60 від 30.03.2018.
Відповідно до п. 1.1 договору №72/03/01-11/2021/МСП від 01.11.2021 адвокатське об`єднання зобов`язалося виключно за завданням клієнта надати правову допомогу щодо представництва та захисту інтересів останнього, іншої правової допомоги та послуг, які визначаються у завданні, в рамках врегулювання виниклого у клієнта із його контрагентом Державним підприємством "Дослідне господарство "Іванівка" Інституту сільськогосподарського господарства Північного Сходу Національної академії аграрних наук України" господарського спору за укладеним між ними договором поставки №09/04/21 від 09.04.2021, в частині стягнення з контрагента на користь клієнта основної суми заборгованості за надання послуг та передбачених договором та/або законом штрафних санкцій (нарахувань) за можливе порушення грошового зобов`язання. Клієнт, в свою чергу, зобов`язався оплатити адвокатському об`єднанню зазначену послугу в порядку та на умовах, визначених цим договором та/або завданням.
Відповідно до п. п. 1.3 та 2.5 договору клієнт доручає та оплачує послуги, гонорар успіху, витрати, а адвокатське об`єднання, в тому числі через адвоката, бере на себе зобов`язання здійснювати дії, визначені в узгодженому сторонами завданні, у спосіб та в межах, викладених у цьому пункті. Сторони домовилися, що фіксація фактично наданих послуг (виконаної роботи), витраченого часу та витрат здійснюється як адвокатом, так і третьою особою від адвокатського об`єднання на виконання умов договору та відображається у відповідних звітах (актах) про виконання договору (доручення клієнта), який є невід`ємною частиною цього договору.
Приймання клієнтом результатів виконання цього договору адвокатським об`єднанням оформлюється звітом (актом) про виконання договору та/або дорученням клієнта. Клієнт зобов`язаний підписати відповідний звіт (акт) виконаних робіт (наданих послуг) в день надання (отримання) частини або в повному обсязі відповідних правових послуг та отримання від адвокатського об`єднання підписаного зі сторони останнього відповідного звіту (акту) виконаних робіт (наданих послуг). Підписання або отримання в розумінні п. 3.4 цього договору звіту (акту) про виконання договору та/або передання клієнту оригіналів відповідних документів є підтвердженням відсутності претензій з його клієнта боку (п п. 3.4 та 3.5 договору).
Згідно з п. 6.1 договору за надання правової допомоги клієнт (замовник) здійснює оплату послуг адвокатського об`єднання по господарським справам у розмірі від 1500,00 грн за одну годину фактично наданих послуг. За загальним правилом, якщо інше не передбачено сторонами в узгодженому завданні, в разі досягнення адвокатським об`єднанням позитивного або частково позитивного результату на користь клієнта, клієнт зобов`язаний в порядку та строки, визначені п. п. 6.3 - 6.5 цього договору, сплатити на користь адвокатського об`єднання додатковий гонорар успіху в розмірі 10% від суми (розміру) майнової вигоди, яку отримав клієнт в результаті наданням йому адвокатським об`єднанням правових послуг. Оплата послуг, гонорару успіху, фактичних витрат здійснюється згідно з узгодженим сторонами завданням, яке є додатком до цього договору, в безготівковій формі, згідно з договором, у триденний строк після підписання завдання та/або виставлення відповідного рахунку.
Згідно з п. 6.3 договору оплата гонорару успіху здійснюється у наступному порядку: протягом 15 днів від дня досягнення адвокатським об`єднанням позитивного або часткового позитивного результату, незалежно від факту набрання відповідними судовими рішеннями законної сили чи виникнення правової визначеності в узгодженій сторонами іншій події, клієнт зобов`язаний сплатити адвокатському об`єднанню 25% від узгодженої суми гонорару успіху, визначеної договором та/або завданням; після набрання судовим рішенням законної сили або виникнення правової визначеності в узгодженій сторонами іншій події клієнт протягом 5 днів сплачує адвокатському об`єднанню 75% від суми гонорару успіху, визначеної договором та/або завданням.
Як вірно встановлено місцевим господарським судом, 01.11.2021 сторонами складено та підписано завдання (калькуляція-рахунок) №1 до договору №72/03/01-11/2021/МСП, у якому попередньо визначено кількість часу, необхідного для виконання доручення (надання послуги), вартість одиниці виміру (за 1 год або 1 судодень), загальну вартість виконання доручення (надання послуги).
Також 16.12.2021 сторонами підписано звіт (акт) №1 наданих правових послуг до договору №72/01/01-11/2021/МСП, згідно з яким адвокатським об`єднанням були надані, а клієнтом прийняті послуги з надання правничої допомоги в наступному обсязі:
- інтерв`ювання клієнта (його керівника), збір та правовий аналіз інформації, що стосується суті виниклого у клієнта із його контрагентом господарського спору, збір наявної у клієнта первинно-бухгалтерської та іншої правової документації, надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань клієнту - 2 год на суму 3000,00 грн;
- вивчення та детальний правовий аналіз первинної та іншої правової документації клієнта, збір додаткової необхідної для надання належної правової допомоги інформації та документації, уточнення та підсумкове узагальнення фактичних обставин виниклого у клієнта із його контрагентом господарського спору - 2 год на суму 3000,00 грн;
- збір, вивчення та фактичне застосування до спірних правовідносин сторін нормативно-матеріальної бази (матеріального і процесуального права), відповідної судової практики судів касаційної інстанції та міжнародних судових установ, на підставі яких має бути розглянутий і вирішений виниклий між клієнтом та його контрагентом господарський спір - 2 год на суму 3000,00 грн;
- підготовка і складання від імені клієнта досудової вимоги (претензії) на адресу його контрагента про усунення порушення виконання грошового зобов`язання за договором поставки №09/04/21 від 09.04.20221 - 4 год на суму 6000,00 грн;
- підготовка і складання від імені клієнта позовної заяви про стягнення заборгованості за договором поставки №09/04/21 від 09.04.2021, за якою було детально описано фактичні обставини справи, що передували виникненню господарського спору, визначено предмет, межі та підстави позовної заяви, належним чином обґрунтовано, описано та вмотивовано підстави заявленого позову. Також заявлено вимогу про розподіл понесених клієнтом судових витрат у справі - 7 год на суму 10500,00 грн;
- підготовка та оформлення письмових матеріалів, що додаються до позовної заяви, організація процедури сплати клієнтом судового збору за подання позовної заяви майнового характеру до господарського суду, оформлення копій доданих письмових матеріалів, направлення процесуальних документів (позовної заяви з додатками) учасникам справи та подання їх до господарського суду - 1 год на суму 1500,00 грн.
За підсумком адвокатом було витрачено 18 год робочого часу, що еквівалентно вартості наданих послуг 27000,00 грн.
Окрім цього, сторони погодили, що при ухваленні господарським судом судового рішення на користь клієнта (про повне або часткове задоволення позовної заяви) клієнт зобов`язаний сплатити на користь адвокатського об`єднання гонорар успіху в розмірі 10% від суми майнової вигоди (позитивного результату), яку отримає клієнт в результаті повного або часткового задоволення позовної заяви, а саме: у разі повного задоволення позовної заяви - у розмірі 121795,06 грн; у разі часткового задоволення позовної заяви і зменшення суми боргу, яка підлягає стягненню з відповідача на користь клієнта, сума гонорару успіху підлягає пропорційному зменшенню - 10% від суми задоволених судом позовних вимог у цій справі.
У клопотанні про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу позивач звертав увагу суду на неспіврозмірність витрат позивача на професійну правничу допомогу, зокрема, завищення реально витраченого часу та дублювання деяких видів послуг у акті наданих послуг.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви (ч. ч. 3 та 4 ст. 244 ГПК України).
Відповідно до ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:
1) на професійну правничу допомогу;
2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;
3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;
4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Згідно зі ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Вирішуючи питання про такий розподіл, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути неспіврозмірним, тобто явно завищеним порівняно з ціною позову. У зв`язку з цим, суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи.
За приписами ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
Отже, розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має право його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.
Колегія суддів також зазначає, що у розумінні положень ч. 5 ст. 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт.
Зокрема, відповідно до ч. 5 ст. 126 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Водночас, під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені ч. ч. 5-7, 9 ст. 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
У такому випадку суд, керуючись вказаними процесуальними приписами, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково витрат, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
З урахуванням викладеного у застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у ч. 4 ст. 126 ГПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям (аналогічний висновок наведений у додатковій постанові Верховного Суду від 05.03.2020 у справі №911/471/19).
За висновками місцевого господарського суду, з якими погоджується і колегія суддів, заявлений відповідачем до стягнення розмір витрат на професійну правничу допомогу не відповідає критеріям, що наведені у ч. 4 ст. 126 ГПК України.
Зменшуючи заявлений до стягнення розмір витрат відповідача на професійну правничу допомогу, суд виходив з наступного:
- даний спір для кваліфікованого юриста є незначної складності, спір відноситься до категорії спорів, що виникають у зв`язку зі стягненням заборгованості і спірні правовідносини регулюються нормами Цивільного кодексу України, а тому великої кількості законів і підзаконних нормативно-правових актів, які підлягають дослідженню адвокатом і застосуванню, спірні правовідносини не передбачають;
- матеріали справи не містять великої кількості документів, на дослідження яких адвокат витратив би значний час для підготовки позовної заяви та відповіді на відзив;
- для адвокатського об`єднання дана справа є звичайним розрахунковим спором, де адвокат мав дослідити підстави для стягнення оспорюваних сум;
- виходячи із критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, враховуючи конкретні обставини справи, суд дійшов висновку, що в загальній кількості достатнім, об`єктивним і співмірним зі складністю справи є затрачений час адвокатським об`єднанням у кількості 9 год., що еквівалентно 13500,00 грн.
З приводу заявленої до відшкодування суми 121795,06 грн у якості гонорару успіху, суд зазначив, що у рішенні (щодо справедливої сатисфакції) від 19.10.2000 у справі "Іатрідіс проти Греції" (Iatridis v. Greece, заява №31107/96) Європейський суд з прав людини вирішував питання обов`язковості для цього суду угоди, укладеної заявником зі своїм адвокатом стосовно плати за надані послуги, що співставна з "гонораром успіху". Суд вказав, що йдеться про договір, відповідно до якого клієнт погоджується сплатити адвокату як гонорар відповідний відсоток суми, якщо така буде присуджена клієнту судом. Такі угоди, якщо вони є юридично дійсними, можуть підтверджувати, що у заявника дійсно виник обов`язок заплатити відповідну суму гонорару своєму адвокатові. Однак, угоди такого роду, зважаючи на зобов`язання, що виникли лише між адвокатом і клієнтом, не можуть зобов`язувати суд, який має оцінювати судові та інші витрати не лише через те, що вони дійсно понесені, але й ураховуючи також те, чи були вони розумними (§ 55).
За наявності угод, які передбачають "гонорар успіху", ЄСПЛ керується саме наведеними вище критеріями при присудженні судових та інших витрат, зокрема, у рішенні від 22.02.2005 у справі "Пакдемірлі проти Туреччини" (Pakdemirli v. Turkey, заява №35839/97) суд також, незважаючи на укладену між сторонами угоду, яка передбачала "гонорар успіху" у сумі 6672,9 євро, однак, на думку суду, визначала зобов`язання лише між заявником та його адвокатом, присудив 3000 євро як компенсацію не лише судових, але й інших витрат (§ 70-72).
Відтак, за висновками суду першої інстанції, не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату "гонорару успіху", у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.
Отже, з урахуванням вищевикладеного та всіх обставин справи, заявлений позивачем до відшкодування "гонорара усіпху" судом першої інстанції зменшено до суми 11735,78 грн.
Таким чином, дослідивши зміст наданих доказів на підтвердження понесення витрат на правничу допомогу, враховуючи конкретні обставини справи, керуючись такими критеріями як обґрунтованість та пропорційність відносно предмета спору, а також критерієм розумності, суд першої інстанції дійшов висновку про відшкодування за рахунок відповідача судових витрат на професійну правову допомогу позивача в сумі 25235,78 грн, що складаються з 13500,00 грн витрат на професійну правничу допомогу та 11735,78 грн гонорару успіху.
Крім того, щодо спростування доводів скаржника з приводу відсутності доказів оплати наданих послуг слід зазначити, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Аналогічних висновків дійшла об`єднана палата Верховного Суду в постанові від 03.10.2019 у справі №922/445/19.
Отже, доводи апеляційної скарги відповідача не спростовують правомірних висновків суду першої інстанції щодо визначення остаточного розміру витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають стягненню з Державного підприємства "Дослідне господарство "Іванівка" Інституту сільськогосподарського господарства Північного Сходу Національної академії аграрних наук України".
Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим кодексом.
Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.
Згідно зі ст. ст. 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
Статтею 276 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на вказані обставини, ґрунтуючись на матеріалах справи, апеляційний суд вважає, що рішення Господарського суду Чернігівської області від 12.07.2022 у справі №927/1299/21 ухвалено з повним та усебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга Державного підприємства "Дослідне господарство "Іванівка" Інституту сільськогосподарського господарства Північного Сходу Національної академії аграрних наук України" не підлягає задоволенню.
Розподіл судових витрат у зв`язку з розглядом даної апеляційної скарги судом не здійснюється, оскільки оскаржуване рішення переглядається в межах доводів щодо розподілу судових витрат. Разом з цим, сплата судового збору за подання апеляційної скарги в частині оскарження розподілу судових витрат Законом України «Про судовий збір» не передбачена.
Керуючись ст. ст. 267 - 285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Державного підприємства "Дослідне господарство "Іванівка" Інституту сільськогосподарського господарства Північного Сходу Національної академії аграрних наук України" залишити без задоволення.
2. Рішення Господарського суду Чернігівської області від 12.07.2022 у справі №927/1299/21 залишити без змін.
3. Поновити дію рішення Господарського суду Чернігівської області від 12.07.2022 у справі №927/1299/21.
4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у строк двадцять днів з дня складення її повного тексту.

Головуючий суддя                                                            В.В. Шапран 

Судді                                                                                В.В. Андрієнко

                                                                                С.І. Буравльов