ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  

10 листопада 2022 року 	м.Суми	

Справа №950/980/22 
Номер провадження 22-ц/816/1110/22

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів : 
головуючого - Собини О. І. (суддя-доповідач),
суддів -          Рунова В. Ю. ,  Ткачук С. С. 
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана її представником – адвокатом Кирилкіним Радіоном Олеговичем, на ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 26 вересня 2022 року, постановлену у складі судді Бакланова Р.В. у м. Лебедин Сумської області, 
у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,

в с т а н о в и в:

У липні 2022 року  ОСОБА_1 через свого представника – адвоката Кирилкіна Р.О. звернулася до суду з указаним позовом про поділ майна подружжя.
Свої вимоги мотивувала тим, що вона з 06 вересня 2011 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Рішенням Лебединського районного суду Сумської області від 17 травня 2022 року у справі № 950/2514/21 шлюб між ними було розірвано. Набуте під час шлюбу майно в добровільному порядку не вдається розподілити, тому вона змушена звернутися до суду з вказаним позовом.
Зазначає, що за час перебування у шлюбі ними на праві спільної сумісної власності було набуте наступне майно: автомобіль марки HAVAL H2 номер кузова НОМЕР_1 2020 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , мотоцикл «Viper», ZS 110 2012 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 , автомобіль марки Gelly Emgrand 7, державний номерний знак НОМЕР_4 . Вказане майно було набуте за спільні кошти подружжя, але було зареєстроване за відповідачем. Загальна вартість майна становить 646 000 грн.
Посилаючись на вказані обставини, просить поділити спільно нажите майно подружжя: автомобіль марки HAVAL H2 номер кузова НОМЕР_1 2020 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , мотоцикл «Viper», ZS 110 2012 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 , автомобіль марки Gelly Emgrand 7, державний номерний знак НОМЕР_4 ; залишити у власності ОСОБА_2 автомобіль марки HAVAL H2 номер кузова НОМЕР_5 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , мотоцикл «Viper», ZS 110 2012 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 , автомобіль марки Gelly Emgrand 7, державний номерний знак НОМЕР_4 ; стягнути з ОСОБА_2 на її користь 323 000 грн 00 копійок грошової компенсації за 1/2 частку вартості спільного майна подружжя; стягнути з відповідача на її користь понесені судові витрати.
Ухвалою Лебединського районного суду Сумської області від 26 вересня 2022 року провадження у справі зупинено до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 950/1201/22 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про визнання права власності на транспортний засіб та зняття арешту.
В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 – адвокат Кирилкін Р.О., посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції не зазначено, в чому саме полягає об`єктивна неможливість розгляду справи та не обгрунтовано, що зібрані докази не дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.
Наголошує на тому, що судом не зазначено, у чому полягає неможливість розгляду цієї справи до розгляду справи № 950/1201/22, чи є ці справи пов`язані спільним предметом чи підставою та яким чином рішення у справі № 950/1201/22 може вплинути на вирішення цієї справи.
Вважає, що в матеріалах справи є належні та допустимі докази, що транспортний засіб Gelly Emgrand 7, державний номерний знак НОМЕР_4 набутий в порядку визначеному законом, правочин щодо набуття права власності є дійсним, право власності не скасоване, а тому сам по собі факт подання третьою особою позову про визнання права власності на транспортний засіб та зняття арешту не є підставою для зупинення провадження по справі.
Крім того звертає увагу суду, що предметом позову у даній справі є не тільки вказаний автомобіль Gelly Emgrand 7, державний номерний знак НОМЕР_4 , який і став підставою для зупинення провадження, але й інші транспортні засоби.
Зазначивши справу № 950/1201/22, до вирішення якої зупиняється провадження у справі, суд першої інстанції не проаналізував предмети та підстави позовів у справах і не вказав обставини, які б давали підстави для висновку, що ухвалене судове рішення у справі № 950/1201/22 виключає можливість на підставі наявних доказів самостійно встановити при розгляді цієї справи наявність обставин, якими позивач обґрунтовувала свої вимоги.
На думку скаржника, розгляд справи № 950/1201/22 не перешкоджає з`ясуванню обставин у цій справі, не є правовою підставою для зупинення провадження на підставі п. 6) ч. 1 ст. 251 ЦПК України.
Крім того, зупинивши провадження у справі, суд порушив право позивачки на розумні строки розгляду справи.
У відзиві на апеляційну скаргу представник відпоівдача ОСОБА_2 – адвокат Вакуленко Н.М. заперечив протии її задоволення . Вважає, що рішення по справі № 950/1201/22 може вплинути на рішення Лебединського районного суду у справі № 950/980/22 , а тому просить апеляційну скаргу зилишити без задоволення, а ухвалу місцевого суду – без змін.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.
Постановляючи оскаржувану ухвалу про зупинення провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що рішення у справі № 950/1201/22 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про визнання права власності на транспортний засіб та зняття арешту може вплинути на рішення Лебединського районного суду Сумської області у вказаній справі.
Проте, колегія суддів не може погодитись з висновком суду про наявність підстав для зупинення провадження у даній справі. 
Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду з визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і передбачити усунення яких неможливо.
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.
Як вбачається з матеріалів справи, провадження в даній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя було зупинено до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 950/1201/22 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про визнання права власності на транспортний засіб та зняття арешту.
Проте, суд першої інстанції, зупиняючи провадження у справі, не зазначив, які конкретно обставини (факти) неможливо встановити та оцінити під час розгляду справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, що об`єктивно унеможливлює розгляд вказаної справи до вирішення по суті справи № 950/1201/22. 
Крім того, розумність строків розгляду справи згідно ст. 2 ЦПК України належить до основних засад (принципів) цивільного судочинства і є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, та про що неодноразово вказував у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини.
Необґрунтоване зупинення провадження у справі призводить до затягування строків її розгляду і перебування у стані невизначеності учасників процесу, а нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 Конвенції (рішення ЄСПЛ у справі «Фрідлендер проти Франції»). 
Проте, суд першої інстанції не врахував вищенаведених обставин і зупинив провадження у справі з порушенням положень процесуального закону та всупереч засадам розумності строків розгляду і ефективності судового процесу.
Отже, оскаржувану ухвалу не можна визнати законною, у зв`язку із чим вона підлягає скасуванню на підставі п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Керуючись ст. ст. 367; 374 ч. 1 п. 6; 379 ч. 1 п. 4, 381-382 ЦПК України, суд – 

п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , яка подана її представником – адвокатом Кирилкіним Радіоном Олеговичем, задовольнити.
Ухвалу Лебединського районного суду Сумської області від 26 вересня 2022 року в даній справі скасувати, а справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, направити для продовження розгляду до Лебединського районного суду Сумської області. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий -  	О. І. Собина	

Судді:                                                                                        В. Ю. Рунов 

                                                                                                   С. С. Ткачук