Справа № 161/3403/22 	Головуючий у 1 інстанції: Філюк Т. М. 	
Провадження № 22-ц/802/992/22  Категорія: 37 	  Доповідач: Шевчук Л. Я.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
       
24 листопада 2022 року                                                  місто Луцьк
               
Волинський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого-судді Шевчук Л. Я.,
суддів Данилюк В. А., Киці С. І.,
секретар с/з Савчук Т. Ф.,
з участю:
представника позивачки ОСОБА_1 - Москвичова С. І. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» про стягнення страхового відшкодування, за апеляційною скаргою представника позивачки ОСОБА_1 - Москвичова Сергія Ігоровича на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06 вересня 2022 року,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2022 року ОСОБА_1 звернулася в суд із зазначеними позовними вимогами, які обґрунтувала тим, що вона є власником автомобіля марки «Mercedes-Benz» моделі «Sprinter» державний номерний знак НОМЕР_1 VIN-код НОМЕР_2 . 15 березня 2020 року між нею та АТ «СГ «ТАС» (приватне) був укладений договір добровільного страхування наземного транспорту № FO-00695725, за умовами якого був застрахований зазначений транспортний засіб.
Позивачка також зазначала, що 28 лютого 2021 року належний їй автомобіль був викрадений невідомими особами від будинку АДРЕСА_1 , де проживає її свекор ОСОБА_3 , який фактично користувався цим автомобілем з дозволу позивача. Про настання страхового випадку ОСОБА_3 повідомив страховика 02 березня 2021 року. Проте страховик відмовився виплатити їй страхове відшкодування, мотивуючи це тим, що страхову компанію несвоєчасно повідомили про настання страхового випадку протягом 24 годин з моменту настання події.
Позивачка вважає, що зазначений строк був пропущений з поважних причин, оскільки її свекор ОСОБА_3 людина старшого віку, на час настання страхового випадку його стан здоров`я погіршився. Крім того, про настання страхового випадку їй особисто стало відомо лише 02 березня 2021 року. Вона в період часу з 02 жовтня 2020 року по 16 липня 2021 року перебувала за кордоном, а тому самостійно не мала можливості повідомити страхову компанію про настання страхового випадку.
Посилаючись на зазначені обставини, позивачка просила суд стягнути з відповідача у свою користь суму страхового відшкодування у розмірі 352200 грн.
Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06 вересня 2022 року у цій справі у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
Не погоджуючись із постановленим судовим рішенням, представник позивачки ОСОБА_1 - адвокат Москвичов С. І. подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов ОСОБА_1 задовольнити в повному обсязі.
Відзив на апеляційну скаргу не подавався.
В судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_1 - адвокат Москвичов С. І. апеляційну скаргу підтримав та просив скаргу задовольнити.
Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, хоча у встановленому законом порядку були повідомлені про час та місце розгляду справи, а тому апеляційний суд розглянув справу у їх відсутності.
Колегія суддів доходить висновку, що апеляційну скаргу представника позивачки слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін з таких підстав.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , суд першої інстанції дійшов висновку, що страховик АТ «СГ «ТАС» (приватне) несвоєчасно був повідомлений про настання страхового випадку без поважних на те причин у строк, встановлений договором, а саме протягом 24 годин після настання страхового випадку, у зв`язку з чим страховик правомірно відмовив їй у виплаті страхового відшкодування.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду, оскільки вони відповідають встановленим обставинам справи і зроблені з дотриманням вимог закону.
Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
За матеріалами справи судом установлено, що ОСОБА_1 є власником автомобіля марки «Mercedes-Benz» моделі «Sprinter» державний номерний знак НОМЕР_1 VIN-код НОМЕР_2 .
16 березня 2020 року між ОСОБА_1 та АТ «СГ «ТАС» (приватне) був укладений договір добровільного страхування наземного транспорту № FO-00695725, відповідно до умов якого страхова сума застрахованого транспортного засобу - автомобіля марки «Mercedes-Benz» моделі «Sprinter» державний номерний знак НОМЕР_1 складає 352200 грн (а. с. 10).
Відповідно до пунктів 8.36 та 8.36.2 частини 2 укладеного договору добровільного страхування страховий ризик це певна подія, на випадок настання якої проводиться страхування і яка має ознаки ймовірності та випадковості настання. Такими ризиками можуть бути, зокрема, незаконне заволодіння застрахованим транспортним засобом та/або пошкодження/знищення застрахованого транспортного засобу внаслідок дорожньо-транспортної пригоди при незаконному заволодінні (а. с. 10-15).
Також судом встановлено, що у провадженні Слідчого відділу Луцького РУП ГУНП у Волинській області знаходиться кримінальне провадження, яке внесено до ЄРДР за № 1202030580000477 від 01 березня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 289 КК України.
Постановою слідчого СВ Луцького ВП ГУНП у Волинській області від 12 березня 2021 року вказане кримінальне провадження закривалося, але ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 15 липня 2021 року у справі № 161/11585/21 ця постанова слідчого скасована.
02 березня 2021 року о 21 годині 02 хвилини ОСОБА_3 (свекор позивачки), який фактично користувався застрахованим автомобілем, повідомив страховика про настання страхового випадку шляхом звернення до Контакт-центру страховика із відповідною заявою (а. с. 19).
Страховик своїми листами повідомляв як позивачку ОСОБА_1 так і ОСОБА_3 про відмову у виплаті страхового відшкодування у зв`язку з несвоєчасним повідомленням страховика про настання страхового випадку; у зв`язку із закриттям кримінального провадження за фактом незаконного заволодіння транспортним засобом; у зв`язку із реєстрацію кримінального провадження за фактом завідомо неправдивого повідомлення про кримінальне правопорушення (а. с. 25, 26, 31).
Згідно із частиною 1 статті 6 Закону України «Про страхування» добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства.
Частиною 1 статті 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до частини 1 статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).
Згідно зі статтею 979 ЦК України та згідно з частиною 1 статті 16 Закону України «Про страхування» за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Відповідно до частини 2 статті 8 Закону України «Про страхування» страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.
Як передбачено пунктом 3 частини 1 статті 988 ЦК України, страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.
Згідно із частиною 1 статті 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводяться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта, що складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, визначеній страховиком.
Пунктом 5 частини 1 статті 989 ЦК України визначено, що страхувальник зобов`язаний повідомити страховика про настання страхового випадку у строк, встановлений договором.
За положеннями частини 1 статті 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).
Страховик має право відмовитися від здійснення страхової виплати у разі несвоєчасного повідомлення страхувальником без поважних на те причин про настання страхового випадку або створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків (пункт 5 частини 1 статті 991 ЦК України).
Відповідно до пункту 14.4 частини 2 договору добровільного страхування наземного транспорту причиною відмови у виплаті страхового відшкодування є несвоєчасне повідомлення страхувальником страховика про настання страхового випадку, у тому числі в телефонному режимі, без поважних на це причин, які підтверджені документально або створення страховикові перешкод у визначенні характеру, причин, обставин та розміру збитків.
При настанні події, що має ознаки страхового випадку страхувальник/ водій/вигодонабувач зобов`язані безпосередньо з місця події або з місця виявлення пошкоджень застрахованого транспортного засобу, але в будь-якому випадку не пізніше 24 годин з моменту настання події, що має ознаки страхового випадку/моменту виявлення пошкоджень застрахованого транспортного засобу, повідомити в Контакт-центр страховика таку інформацію (номер договору, обставини настання випадку, пошкодження, заподіяні ЗДЗ та/або ЗДО, місце події та місце знаходження застрахованого транспортного засобу, іншу інформацію на вимогу страховика) та дотримуватись інструкцій страховика. Перевищення зазначеного строку є припустимим лише у випадку, якщо страхувальник/водій не мав фізичної можливості своєчасно здійснити таке повідомлення, що має бути документально підтверджено (пункт 11.2 частини 2 договору) (а. с. 10-15).
Отже, судом встановлено, що страховика АТ «СГ «ТАС» (приватне) несвоєчасно повідомили про настання страхового випадку, про що не заперечує сторона позивача.
Колегія суддів погоджується з висновками місцевого суду про те, що страховик був несвоєчасно повідомлений про настання страхового випадку без поважних на це причин.
Доводи апеляційної скарги про те, що позивачка несвоєчасно повідомила страховика про настання страхового випадку, оскільки перебувала за кордоном, не є підтвердженням того, що страхувальник пропустила встановлений договором строк з поважних причин, оскільки за умовами договору добровільного страхування наземного транспорту страхувальник (водій, вигодонабувач) зобов`язаний безпосередньо з місця події або виявлення пошкоджень застрахованого транспортного засобу повідомити страховика не пізніше 24 годин з моменту настання події, що має ознаки страхового випадку.
Крім того, як було встановлено судом, застрахованим автомобілем користувався свекор позивачки ОСОБА_1 - ОСОБА_3 , який і викликав працівників поліції на місце події і який несвоєчасно повідомив страховика про настання страхового випаду. Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_3 несвоєчасно повідомив страховика про настання страхового випадку з поважних причин, оскільки у нього різко погіршився стан здоров`я. Проте на час настання події останній перебував на амбулаторному лікуванні, а тому мав можливість своєчасно повідомити страховика про настання страхового випадку.
Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і не впливають на правильність судового рішення.
За таких обставин суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .
Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі наведеного суд апеляційної інстанції доходить висновку, що рішення суду першої інстанції  постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд
У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу представника позивачки ОСОБА_1 - Москвичова Сергія Ігоровича залишити без задоволення.
Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06 вересня 2022 року у цій справі залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий 

Судді