Справа № 991/3990/22
Провадження 1-кс/991/4009/22

ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД 
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 вересня 2022 року                                                                        м. Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду (ВАКС) ОСОБА_1 
(далі - слідчий суддя чи суд),
розглянувши матеріали скарг ОСОБА_2 на бездіяльність заступника Генерального прокурора – керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури (САП) ОСОБА_3 , яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань (ЄРДР),
ВСТАНОВИВ:
1.Стислий опис судового провадження.
21.09.2022 до ВАКС надійшла скарга ОСОБА_2 (далі-скаржник) а бездіяльність заступника Генерального прокурора – керівника САП ОСОБА_3 , яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР, для розгляду якої відповідно до частини 3 статті 35 Кримінального процесуального кодексу України (далі–КПК) та протоколу автоматичного визначення слідчого судді в судовій справі №991/3990/22 (провадження 1-кс/991/4009/22) визначено слідчого суддю ОСОБА_1 .
Також 21.09.2022 до ВАКС надійшли дві скарги ОСОБА_2 на бездіяльність заступника Генерального прокурора – керівника САП ОСОБА_3 , яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР, для розгляду яких відповідно до частини 3 статті 35 КПК та протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду в судовій справі №991/3993/22 (провадження 1-кс/991/4012/22) визначено слідчого суддю ОСОБА_1 , й також в судовій справі №991/3994/22 (провадження 1-кс/991/4013/22) визначено слідчого суддю ОСОБА_1 .
Ухвалою слідчого судді ОСОБА_1  від 21.09.2022 постановлено об`єднати в одне судове провадження із присвоєнням єдиного унікального номера судової справи №991/3990/22 (провадження №1-кс/991/4009/22): матеріали судової справи №991/3990/22 (провадження 1-кс/991/4009/22) щодо розгляду скарги ОСОБА_2 на бездіяльність заступника Генерального прокурора – керівника САП ОСОБА_3 , яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР, із матеріалами судових справ №991/3993/22 (провадження 1-кс/991/4012/22) та №991/3994/22 (провадження 1-кс/991/4013/22) щодо розгляду скарг ОСОБА_2 на бездіяльність заступника Генерального прокурора – керівника САП ОСОБА_3 , яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР.
2. Короткий виклад питання.
В скарзі (справа №991/3990/22) стверджується, що 14.08.2022 скаржник «на  ІНФОРМАЦІЯ_1  і  ІНФОРМАЦІЯ_2 » Заступнику генерального прокурора – керівнику Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_3 зі своєї електронної пошти  ІНФОРМАЦІЯ_3  я надіслав відкриту вимогу розслідувати корупційні зловживання: 1) в БВПД – 8 років без ефективного захисника 2) в прокуратурі Волині та ГПУ – умисне неефективне розслідування особливо тяжких злочинів та незабезпечення схоронності житла та майна на понад 100000 Є непоправно + документально підтверджені фальсифікації 3) незабезпечення судового захисту та фальсифікацій доказів безпосередньо суддями усіх інстанцій + моральна шкода від мого засудження» та інші обставини. Скаржник просив: «скаргу розглянути за обов`язкової участі призначеного мені захисника не пізніше 72 годин – зобов`язати керівника САП розслідувати повідомлені йому особисто факти в ЄРДР». До даної скарги не додається копія заяви, яка надсилалась  ОСОБА_2  на адреси     ІНФОРМАЦІЯ_4 ». 
В скарзі (справа №991/3993/22) стверджувалось, що 20.09.2022 скаржник «о 9.03 я надіслав повідомлення про злочин і вимогу керівнику Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_3 ». До скарги додано копію заяви від 20.09.2022, в якій заявник просить «1) швидкого та ефективного розслідування зловживань та фальсифікацій у провадженні №12014030130000537, в розслідування 52019000000001042 Національного антикорупційного бюро України щодо незабезпечення схоронності житла і майна, перешкоджання в реалізації спадкових прав Заявника за заявою Заявника ще від 31.08.2018 без забезпечення БВПД потерпілому. Розмір непоправної матеріальної шкоди 100000 Є. 2) Припинення порушення права на захист 8 років з 2014 через системну корупцію в БВПД! Розслідування системну корупції в БВПД! Триваюче порушення прав Заявника як субєкта права на всі види правових послуг – не забезпечують своєчасної та якісної правової допомоги відповідно до Стандартів якості БВПД в кримінальному процесі – права на захист і представництво потерпілого».
В скарзі (справа №991/3994/22) стверджувалось, що 20.09.2022 скаржник ОСОБА_2 «о 11.4603 я надіслав повідомлення про корупційні злочини і вимогу керівнику Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_3 про обовязок держави: 1. швидкого та ефективного розслідування зловживань та фальсифікацій порушення права на захист 8 років з 2014 через системну корумпцію в БВПД! Розслідування системну корумпції в БВПД! Триваюче порушення прав Заявника як субєкта права на всі види правових послуг – не забезпечують своєчасної та якісної правової допомоги відповідно Стандартів якості БВПД в кримінальному процесі – права на захист і представництво потерпілого. Результату розгляду повідомлення керівником Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_3 не отримав… Прошу суд… зобовязати керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_3 виконати вимогу ратифікованої Конвенції та національного Закону. До скарги додано копію заяви від 20.09.2022, в якій заявник просить «1) швидкого та ефективного розслідування зловживань. Розмір непоправної матеріальної шкоди державі мільярди гривень! 2) Припинення порушення права на захист 8 років з 2014 через системну корупцію в БВПД! Розслідування системну корупції в БВПД! Триваюче порушення прав Заявника як субєкта права на всі види правових послуг – не забезпечують своєчасної та якісної правової допомоги відповідно до Стандартів якості БВПД в кримінальному процесі – права на захист і представництво потерпілого».
3. Обґрунтування позиції суду.
3.1. Згідно із частиною 1 статті 24 КПК кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку передбаченому цим кодексом.
Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ) у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.
Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого або прокурора під час досудового розслідування встановлено статтями 303-308 КПК.
Пунктами 1-11 частини 1 статті 303 КПК визначено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені на досудовому провадженні, а згідно частини 2 статті 303 КПК скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування та можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього кодексу.
Зокрема, пунктом 1 частини 1 статті 303 КПК передбачено право оскарження бездіяльності слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування
Бездіяльність, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про таке передбачає такі обов`язкові ознаки: 1) належним заявником до органу досудового розслідування належним чином подана заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення із викладом вагомих обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; 2) після отримання такої заяви чи повідомлення слідчим чи прокурором не внесено у визначений законом строк відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР.
Системне тлумачення статей 214 і 303 КПК свідчить, що предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, які є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні.
3.2. Норми, які відносять справи до предметної підсудності ВАКС, у тому числі за скаргами на бездіяльність, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, визначаються статтею 33-1 КПК із урахуванням статті 216 КПК.
Згідно із статтею 33-1 КПК, ВАКС підсудні кримінальні провадження стосовно корупційних кримінальних правопорушень, передбачених в примітці статті 45 КК, статтями 206-2, 209, 211, 366-2, 366-3 КК, якщо наявна хоча б одна з умов, передбачених пунктами 1-3 частини 5 статті 216 КПК. Слідчі судді ВАКС здійснюють судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності ВАКС відповідно до частини першої цієї статті.
Частиною 5 статті 216 КПК визначено, що детективи НАБУ здійснюють досудове розслідування кримінальних правопорушень, передбачених статтями 191, 206-2, 209, 210, 211, 354 (стосовно працівників юридичних осіб публічного права), 364, 366-2, 366-3, 368, 368-5, 369, 369-2, 410 КК, якщо наявна хоча б одна з таких умов:
1) кримінальне правопорушення вчинено:
- Президентом України, повноваження якого припинено, народним депутатом України, Прем`єр-міністром України, членом Кабінету Міністрів України, першим заступником та заступником міністра, членом Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення, Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, Антимонопольного комітету України, Головою Державного комітету телебачення і радіомовлення України, Головою Фонду державного майна України, його першим заступником та заступником, членом Центральної виборчої комісії, Головою Національного банку України, його першим заступником та заступником, Головою Національного агентства з питань запобігання корупції, його заступником, Директором Бюро економічної безпеки України, його заступником, членом Ради Національного банку України, Секретарем Ради національної безпеки і оборони України, його першим заступником та заступником, Постійним Представником Президента України в Автономній Республіці Крим, його першим заступником та заступником, радником або помічником Президента України, Голови Верховної Ради України, Прем`єр-міністра України;
- державним службовцем, посада якого належить до категорії «А»;
- депутатом Верховної Ради Автономної Республіки Крим, депутатом обласної ради, міської ради міст Києва та Севастополя, посадовою особою місцевого самоврядування, посаду якої віднесено до першої та другої категорій посад;
- суддею (крім суддів Вищого антикорупційного суду), суддею Конституційного Суду України, присяжним (під час виконання ним обов`язків у суді), Головою, заступником Голови, членом, інспектором Вищої ради правосуддя, Головою, заступником Голови, членом, інспектором Вищої кваліфікаційної комісії суддів України;
- прокурорами органів прокуратури, зазначеними у пунктах 1-4, 5-11 частини першої статті 15 Закону України «Про прокуратуру»;
- особою вищого начальницького складу державної кримінально-виконавчої служби, органів та підрозділів цивільного захисту, вищого складу Національної поліції, посадовою особою митної служби, якій присвоєно спеціальне звання державного радника митної служби III рангу і вище, посадовою особою органів державної податкової служби, якій присвоєно спеціальне звання державного радника податкової служби III рангу і вище;
- військовослужбовцем вищого офіцерського складу Збройних Сил України, Служби безпеки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Національної гвардії України та інших військових формувань, утворених відповідно до законів України;
- керівником суб`єкта великого підприємництва, у статутному капіталі якого частка державної або комунальної власності перевищує 50 відсотків;
2) розмір предмета кримінального правопорушення, передбаченого статтями 354 (стосовно працівників юридичних осіб публічного права), 368, 369, 369-2 КК, у п`ятсот і більше разів перевищує розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на час вчинення кримінального правопорушення, а також предмет кримінального правопорушення або розмір завданої шкоди у кримінальних правопорушеннях, передбачених статтями 191, 206-2, 209, 210, 211, 364, 410 КК, у дві тисячі і більше разів перевищує розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на час вчинення кримінального правопорушення (якщо кримінальне правопорушення вчинено службовою особою державного органу, правоохоронного органу, військового формування, органу місцевого самоврядування, суб`єкта господарювання, у статутному капіталі якого частка державної або комунальної власності перевищує 50 відсотків);
3) кримінальне правопорушення, передбачене статтею 369, частиною першою статті 369-2 КК, вчинено щодо службової особи, визначеної у частині четвертій статті 18 КК або у пункті 1 цієї частини.
Кримінальний кодекс України в примітці до статті 45 визначив вичерпний перелік корупційних кримінальних правопорушень, який розширеному тлумаченню не підлягає. Так, примітка статті 45 КК визначає, що корупційними кримінальними правопорушеннями вважаються кримінальні правопорушення, передбачені статтями 191, 262, 308, 312, 313, 320, 357, 410, у випадку їх вчинення шляхом зловживання службовим становищем, а також кримінальні правопорушення, передбачені статтями 210, 354, 364, 364-1, 365-2, 368-369-2 цього Кодексу. Кримінальними правопорушеннями, пов`язаними з корупцією, відповідно до цього Кодексу вважаються кримінальні правопорушення, передбачені статтями 366-2,366-3 цього Кодексу.
Із змісту поданих скарг видно, що такі стосуються нібито бездіяльності керівника САП, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР. Разом з тим, у змісті заяв, надісланих на адресу САП, доданих до скарги, не вказано фактичних обставин вчинення жодного корупційного кримінального правопорушення, зазначеного в вищенаведеному переліку, відсутні будь-які посилання на суб`єкта вчинення злочину, кількісну характеристику предмета злочину або розмір шкоди, завданої таким кримінальним правопорушенням, тобто відсутні відомості, за якими б можна було встановити факт конкретного злочину, внаслідок чого неможливо перевірити чи було дотримано заявником правил підсудності при зверненні з цією скаргою до ВАКС, яка визначається обов`язковою наявністю хоча б однієї з умов, передбачених пунктами 1-3 частини 5 статті 216 КПК.
Крім того, скаржник не додав до скарг доказів на підтвердження направлення ним заяв про вчинення кримінального правопорушення, а також їх отримання особою, щодо бездіяльності якої подано скаргу, та такі обставини неможливо встановити зі змісту скарги. Тобто скаржником не доведений факт звернення із заявою про кримінальне правопорушення до НАБУ, а тому він не може вважатися таким, що набув процесуальний статус заявника у розумінні статті 60 КПК України.
Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року визначає, що кожному гарантується право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. За усталеною практикою Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) щодо застосування статті 6 Конвенції у кримінально-процесуальному аспекті, «суд, котрий, відповідно до чинних положень національного права, не має повноважень судити підсудного, «не встановлений законом» у розумінні статті 6 § 1». Тобто розгляд судом (зокрема ВАКС) справ, які не належать до його підсудності, суперечить припису щодо розгляду справи судом, встановленим законом.
3.3. Відповідно до частин 2, 3 статті 304 КПК скарга повертається, якщо: 1) скаргу подала особа, яка не має права подавати скаргу; 2) скарга не підлягає розгляду в цьому суді; 3) скарга подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення. Копія ухвали про повернення скарги невідкладно надсилається особі, яка її подала, разом із скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.
Перевіривши й оцінивши відомості, наведені у скаргах, слідчий суддя вважає, що такі не належить до предметної підсудності ВАКС, тобто наявна підстава, визначена пунктом 2 частини 2 статті 304 КПК, а тому їх належить повернути.

Керуючись статтями 303-309, КПК, слідчий суддя,
ПОСТАНОВИВ:
Повернути скарги  ОСОБА_2 на бездіяльність заступника Генерального прокурора – керівника САП ОСОБА_3 , які полягають у невнесенні відомостей до ЄРДР, разом з усіма доданими до них матеріалами.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення або отримання її копії (якщо ухвала постановлена без виклику осіб) шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1