ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/981/22 Справа № 205/4208/22 	  	Суддя у 1-й інстанції - Таус М. М. Суддя у 2-й інстанції - Крот С. І.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

30 серпня 2022 року                                                                м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі: головуючого судді Крот С.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 адвоката Вітька Є.О. на постанову Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 27 липня 2022 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення керування транспортними засобами на строк 6 місяців та стягнуто в дохід держави судовий збір у сумі 496,20 грн.,

за участю:
особи, що притягується 
до адміністративної відповідальності,                          ОСОБА_1 ,
захисника                                                        Вітька Є.О.,
водія — учасника ДТП                                         ОСОБА_2 , 

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 27 липня 2022 року водій ОСОБА_1 12 квітня 2022 року о 15.20 год. у м. Дніпрі по вул.Набережній Заводській, керуючи автомобілем Fiat Doblo, д/н НОМЕР_1 , в районі вул.Ю.Кондратюка своєчасно не вжив всіх заходів щодо зменшення швидкості руху аж до зупинки, або безпечного об`їзду перешкоди, внаслідок чого скоїв наїзд на автомобіль Renault, д/н НОМЕР_2 , який зупинився, під керуванням ОСОБА_2 , який від цього продовжив некерований рух та скоїв наїзд на автомобіль ЗАЗ 1102, д/н НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_3 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження, а ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження.
В апеляційній скарзі захисник просить постанову суду змінити, пом`якшити призначене ОСОБА_1 стягнення за ст. 124 КУпАП та призначити йому стягнення у виді штрафу у розмірі 850 грн.
Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги посилається на те, що вину у ДТП визнає, однак воно сталось через непередбачувані, нетипові для дорожньої обстановки, безпідставні дії/поведінку інших осіб, що має бути враховано при накладенні стягнення. Зазначає, що ОСОБА_1 працевлаштований на посаді менеджера зі збуту у ТОВ “ОЛІМП ПРО” та за специфікою роботи має постійно пересуватись країною, для чого йому необхідно мати можливість керувати транспортним засобом. Звертає увагу, що ОСОБА_1 вперше притягується до адміністративної відповідальності, здоров`ю інших, аніж своєю, шкоди ДТП не завдано, майнова шкода покрита страховим полісом, позбавлення права керувати транспортним засобом під час воєнного стану та постійного ризику обстрілів, окупації, фактично є смертельним вироком для ОСОБА_1 та членів його родини. 
Суд апеляційної інстанції, заслухавши учасників справи, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов наступного висновку. 
Згідно ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти законне вмотивоване рішення.
Обставини справи та висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КупАП, в апеляційній скарзі не оскаржується, а тому апеляційним судом не переглядається.
Аналізуючи доводи апеляційної скарги про зміну виду стягнення, апеляційний суд приходить до наступного.
Згідно ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису).
Відповідно до ч. 1 ст. 35 КУпАП обставинами, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, визнаються: продовження протиправної поведінки, незважаючи на вимогу уповноважених на те осіб припинити її; повторне протягом року вчинення однорідного правопорушення, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню; вчинення правопорушення особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення; втягнення неповнолітнього в правопорушення; вчинення правопорушення групою осіб; вчинення правопорушення в умовах стихійного лиха або за інших надзвичайних обставин; вчинення правопорушення в стані сп`яніння. Орган (посадова особа), який накладає адміністративне стягнення, залежно від характеру адміністративного правопорушення може не визнати дану обставину обтяжуючою.
Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.
У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Санкція ст. 124 КУпАП передбачає адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі п`ятидесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.
Одним із видів покарань у розумінні ЄСПЛ є штрафи. Суворість цього примусового заходу оцінюється через його розмір, проте у визначенні правової природи такого заходу для ЄСПЛ важливішою є мета, з якою призначається штраф, ніж його розмір.
У рішенні по справі «Озтюрк проти Туреччини»(Ozturk v Turkey) від 28 вересня 1999 року Європейським судом з прав людини штраф у розмірі 60 DM був оцінений як покарання, з огляду на цілі його застосування.
Відповідно до положень ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
На переконання судді апеляційної інстанції при визначенні виду і розміру стягнення суд не врахував у повній мірі характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини та призначене судом ОСОБА_1 покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк на 6 місяців є занадто суворе.
Так, при призначенні ОСОБА_1 адміністративного стягнення суд не врахував його щире каяття, відсутність обставин, що обтяжують стягнення, та відомостей про те, що останній раніше притягувався до адміністративної відповідальності, а також те, що майнова шкода, завдана ДТП, була повністю відшкодована страховою компанією.
Також поза увагою суду першої інстанції залишився той факт, що ОСОБА_1 працевлаштований на посаді менеджера зі збуту у ТОВ “ОЛІМП ПРО” та за специфікою роботи має постійно пересуватись країною, для чого йому необхідно мати можливість керувати транспортним засобом.
При цьому, суд апеляційної інстанції звертає увагу на ступінь суспільної небезпеки вчиненого правопорушення, яка полягає виключно у порушенні вимог ПДР України без наслідків у виді завдання моральної шкоди чи шкоди життю і здоров`ю інших осіб, а також на думку потерпілого, який прохав пом`якшити призначене ОСОБА_1 стягнення.
Враховуючи вищезазначене суд апеляційної інстанції вважає можливим змінити накладене адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 6 місяців, застосувавши до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу, що відповідатиме меті адміністративного стягнення, буде достатнім для його виправлення та попередження скоєння нових правопорушень.
З урахуванням наведеного суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності, задовольнити, а постанову суду першої інстанції — змінити в частині накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 адвоката Вітька Є.О. — задовольнити.
Постанову Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 27 липня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП — змінити в частині накладення стягнення.
Вважати, що на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, накладено стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятидесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
В іншій частині постанову залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

       Суддя Дніпровського
       апеляційного суду                           С.І.Крот