Ухвала
 
03 жовтня 2022 року
м. Київ
 
справа № 335/9076/20
провадження № 61-8472 ск 22
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Пророка В. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя від 16 листопада 2021 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 19 липня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , які є законними представниками ОСОБА_4 , треті особи: ОСОБА_5 , Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району, про виселення з наданням іншого житла,
 
ВСТАНОВИВ:
 
1.       У серпні 2022 року  ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя від 16 листопада 2021 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 19 липня 2022 року, у якій, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.
 
2.       Проте касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду судом касаційної інстанції з огляду на таке.
 
3.       Так заявник у своїй касаційній скарзі посилається на пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України, відповідно до якого підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права зокрема, у випадку якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.
 
4.       При цьому касаційна скарга не містить обґрунтувань того, який саме висновок та щодо якого саме питання застосування норми права у подібних правовідносинах відсутній висновок Верховного Суду.
 
5.       Натомість касаційна скарга обґрунтовується заявником тим, що судами попередніх інстанцій в оскаржуваних судових рішеннях застосовано норми права без урахування висновків, викладених у постановах Верховного Суду, зокрема, у постановах Верховного Суду від 04 червня 2020 року у справі № 641/2077/18, від 16 вересня 2020 року у справі № 442/328/19 та інших, тобто з підстав зазначених у пункті 1 частини другої статті 389 ЦПК України.
 
6.       Таким чином, заявнику також необхідно надати до суду нову редакцію касаційної скарги, разом із копіями скарги та доданими до неї матеріалами відповідно до кількості учасників справи, оформлену відповідно до положень статті 392 ЦПК України з урахуванням вимог цієї ухвали із зазначенням конкретного (конкретних) пункту (пунктів) частини другої статті 389 ЦПК України, на підставі якого (яких) подається касаційна скарга, та обґрунтуванням (мотивуванням) наявності цієї підстави (підстав).
 
7.       Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
 
8.       Ураховуючи наведене, касаційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням заявнику строку для усунення зазначених недоліків. 
 
Керуючись статтями 185, 389, 392, 393 ЦПК України,
 
УХВАЛИВ:
 
1.       Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя від 16 листопада 2021 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 19 липня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , які є законними представниками ОСОБА_4 , треті особи: ОСОБА_5 , Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району, про виселення з наданням іншого житла залишити без руху.    
 
2.       Встановити для усунення недоліків строк десять днів з дня вручення цієї ухвали.
 
3.       У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернена заявнику.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                                        В. В. Пророк