ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 580/3175/22                                       Суддя (судді) першої інстанції: Валентин ГАРАЩЕНКО
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
  22 вересня 2022 року                                                                            м. Київ
          
Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:
судді-доповідача                              Аліменка В.О.,
суддів                                                  Безименної Н.В., Кучми А.Ю.
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 03 серпня 2022 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Маньківського районного суду Черкаської області, третя особа: суддя Манківського районного суду Черкаської області Костенко Андрій Іванович про визнання дій протипранвими, зобов`язання вчинити дії та відшкодування моральної шкоди,-
В С Т А Н О В И Л А:
ОСОБА_1 звернулась до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Маньківського районного суду Черкаської області в якому просила: 
- визнати протиправними дії Маньківського районного суду Черкаської області щодо надання неповної інформації на інформаційний запит ОСОБА_1 від 18 липня 2022;
- зобов`язати Маньківський районний суд Черкаської області надати повну інформацію на інформаційний запит ОСОБА_1 від 18 липня 2022;
- стягнути на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в сумі 10000 (десять тисяч гривень).
Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 03 серпня 2022 року позовну заяву було повернуто позивачу.
В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи,  неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору по суті, просить скасувати оскаржувану ухвалу, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
За приписами ч. 2 ст. 312 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 3, 5-7, 11, 14, 26 частини першої статті 294 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).
За наведеного, колегія суддів дійшла висновку щодо наявності підстав для розгляду справи в порядку письмового провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.
Судом встановлено, що ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 27 липня 2022 року позовну заяву залишено без руху та встановлено десятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви, шляхом подання до суду: 
- належним чином завірених доказів адміністративно-процесуальної правоздатності (копія паспорта та РНОКПП);
- докази направлення відповідачу матеріалів позовної заяви з додатками листом з описом вкладення;
- обґрунтування залучення третьої особи;
- визначення з якого учасника справи позивач хоче стягнути моральну шкоду. 
Так, відповідно до ч.1 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.
Відповідно до п.3 ч.1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.
Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції повертаючи позовну заяву зазначив, що позивачем не було усунуто недоліки позовної заяви, що залишено без руху, у встановлений судом строк. 
Так, відповідно до частини першої, другої статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи мають рівні процесуальні права та обов`язки.
Учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Наведені правові норми Кодексу адміністративного судочинства України конкретизують характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасників справи діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом, а тому приписи статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України є обов`язковими для усіх учасників справи.
Відповідно до частини дев`ятої статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання до суду документів в електронній формі учасник справи зобов`язаний надати доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.
Керуючись саме даною нормою, суд першої інстанції визначив підстави для залишення позовної заяви позивача без руху.
Слід звернути увагу, що спеціальною статтею щодо порядку подачі позовної заяви, зокрема, в частині визначення документів, що додаються до неї є стаття 161 Кодексу адміністративного судочинства України.
Відповідно до частини першої, другої вказаної статті Кодексу адміністративного судочинства України до позовної заяви додаються її копії, а також копії доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті.
Суб`єкт владних повноважень при поданні адміністративного позову зобов`язаний додати до позовної заяви доказ надіслання рекомендованим листом з повідомленням про вручення іншим учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси, копії позовної заяви та доданих до неї документів.
У разі подання до суду документів в електронній формі суб`єкт владних повноважень зобов`язаний надати доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.
Аналіз вказаних норм свідчить, що в разі подання до суду документів в електронній формі, обов`язок надати доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів виникає тільки у суб`єкта владних повноважень, що передбачено останніми змінами.
З урахуванням наведеного, вимоги суду першої інстанції щодо надання позивачем доказу надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів є помилковими.
Судова колегія звертає увагу, що в даному випадку позовну заяву подано фізичною особою через підсистему Електронний суд, тому відсутні підстави вважати, що існує необхідність в отриманні копій позовної заяви, яка сформована і подана у вигляді електронного документу.
Крім того, введення норми щодо зобов`язання учасника справи надати доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів нівелює сенс використання модулю Електронний суд, перевага якого полягає у можливості не мати необхідності виготовлення багатьох копії документів на папері. Враховуючи функціонал даного модулю, виконати обов`язок надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів неможливо технічно, оскільки сам процесуальний документ, який подається до суду (наприклад, позовна заява, відзив, клопотання, тощо) створюється у самій системі та за її ж допомогою відправляється до суду, а у паперовому вигляді не існує взагалі.
Таким чином, до відправлення документу за допомогою підсистеми Електронний суд самого документу, відправити його копію звичайною поштою неможливо, оскільки самого документу у паперовому вигляді та його копій не існує.
Отже, на переконання колегії суддів, вимоги суду першої інстанції щодо надання позивачем доказу надсилання листом з описом вкладення відповідачу позовної заяви є помилковими.
Щодо не надання позивачем належним чином завірених доказів адміністративно-процесуальної правоздатності (копія паспорта та РНОКПП) колегія суддів, зазначає наступне.
Згідно з вимогами розділу XI Положення про автоматизовану систему документообігу суду, приймання та реєстрація надісланих до суду учасниками судового процесу процесуальних документів повинні здійснюватись з офіційних електронних адрес (Електронних кабінетів), які вони мають створити в Електронному суді, розміщеному за посиланням: https://cabinet.court.gov.ua, за умови попередньої реєстрації офіційної електронної адреси (Електронного кабінету) та з обов`язковим використанням такою особою власного електронного цифрового підпису, з метою обов`язкової ідентифікації за електронним цифровим підписом заявника, як учасника справи, або його представника (адвоката), задля виконання положень ст. 43 ЦПК, ст. 44 КАС та запобігання ознайомлення з матеріалами справи осіб, які в дійсності не є учасниками провадження.
Позивач подала позовну заяву через підсистему Електронний суд та ідентифікована у передбаченому процесуальним законом порядку, що свідчить про перевірку процесуальної дієздатності Позивача електронною системою.
Стосовно вказаних недоліків в ухвалі суду першої інстанції визначення з якого учасника справи позивач хоче стягнути моральну шкоду, колегія суддів, вважає за необхідно зазначити, що з тексту позовної заяви вбачається , що моральну шкоду заподіяна діями відповідача.
Також, суд першої інстанції необґрунтовано вказав як на недолік не обґрунтування залучення третьої особи, оскільки, інформацію, яку хоче отримати позивач безпосередньо стосується вказаної третьої особи.
З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що повернення позовної заяви суперечить завданню адміністративного судочинства та не відповідає конституційним принципам щодо гарантованого судового захисту прав, а також доступу до правосуддя.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції про повернення позовної заяви постановлена передчасно, а тому наявні підстави для її скасування та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зауважити, що питання стосовно доступу особи до правосуддя неодноразово було предметом судового розгляду Європейського суду з прав людини.
Право особи на доступ до правосуддя гарантоване статтею 55 Основного Закону, положення якого є нормами прямої дії. Відповідно до наведеної статті Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав та свобод і можливість оскаржити до суду рішення, дії та бездіяльність органів державної влади, органів місцевого самоврядування, громадських об`єднань та посадових осіб.
Крім того, колегія суддів зазначає, що відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
У практиці Європейського Суду з прав людини, зокрема, в справі "Делькур проти Бельгії" висловлена позиція, що в демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції, право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення.
Колегія суддів також враховує правову позицію Європейського суду з прав людини, викладену в рішенні від 04.12.1995 р. по справі "Беллет проти Франції", в якому Суд зазначив, що стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.
Таким чином, хоча право доступу до суду і не є абсолютним, це право не повинно обмежуватись таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. 
Відповідно до ч. 3 ст. 312 КАС України, у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі, про повернення позовної заяви, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.
Відповідно до пунктів 1, 4 ч. 1 ст. 320 КАС України, підставою для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є  неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, а також неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.
Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала - скасуванню з направленням до суду першої інстанції, оскільки ухвала про повернення позовної заяви постановлена з порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання.
Керуючись статтями 311, 312, 320, 321, 322, 325, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.
Ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 03 серпня 2022 року - скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена безпосередньо до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного суду у тридцятиденний строк в порядку, встановленому статтями 329-331 КАС України.

Суддя-доповідач                                                             В.О. Аліменко

Судді                                                                                 А.Ю. Кучма

                                                                                          Н.В. Безименна