ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/17296/20                                                                  Суддя (судді) першої інстанції: Головань О.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  17 листопада 2022 року                                                                                     м. Київ
          Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Лічевецького І.О., суддів - Мельничука В.П., Оксененка О.М., при секретарі - Рейтаровській О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою Антимонопольного комітету України на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 13 червня 2022 року адміністративну справу за позовом Черкаської міської ради до Антимонопольного комітету України про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ

Черкаська міська рада звернулась до суду з позовом у якому просила визнати протиправним та скасувати рішення Антимонопольного комітету України № 378-р від 18.06.2020 р. «Про розгляд справи № 500-26.15/2-20-ДД про державну допомогу».
На обгрунтування свої вимог позивач зазначав, що підтримка, яку надає Черкаська міська рада на підставі рішення № 2-4690 від 27.06.2019 р. «Про затвердження Положень та ставок місцевих податків і зборів на території міста Черкаси» не є державною допомогою в розумінні Закону України «Про державну допомогу суб`єктам господарювання».
Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 13 червня 2022 року адміністративний позов задоволено повністю.
В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення та прийняти постанову про відмову у задоволенні позову.
Зокрема, скаржник стверджує про помилковість висновків суду попередньої інстанції про те, що зменшення ставки податку, встановленої в межах одного виду діяльності та для всіх суб`єктів господарської діяльності, які займаються вказаними видами господарської діяльності, не може призвести до спотворення економічної конкуренції на ринку конкретного товару, оскільки економічна конкуренція має місце саме між суб`єктами господарювання на ринку одного товару.
Перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, Шостий апеляційний адміністративний суд дійшов наступного.
Судом першої інстанції встановлено, що  27.06.2019 р. Черкаською міською радою прийнято рішення № 2-4690 «Про затвердження Положень та ставок місцевих податків і зборів на території міста Черкаси».
Цим рішенням на території міста Черкаси встановлено, зокрема, ставки єдиного податку для платників ІІ групи в розмірі 20% розміру мінімальної заробітної плати, за винятком таких видів діяльності (згідно ДК 009:2010):
- КВЕД 88.10 «Надання соціальної допомоги без забезпечення проживання для осіб похилого віку та інвалідів» - 10 % розміру мінімальної заробітної плати;
- КВЕД 88.99 «Надання іншої соціальної допомоги без забезпечення проживання, н.в.і.у» - 10 % розміру мінімальної заробітної плати;
- КВЕД 47.81 «Роздрібна торгівля з лотків і на ринках харчовими продуктами, напоями та тютюновими виробами» - 10 % розміру мінімальної заробітної плати;
- КВЕД 47.82 «Роздрібна торгівля з лотків і на ринках текстильними виробами, одягом і взуттям» - 10 % розміру мінімальної заробітної плати;
- КВЕД 47.61 «Роздрібна торгівля книгами в спеціалізованих магазинах» - 10 % розміру мінімальної заробітної плати;
- КВЕД 47.62 «Роздрібна торгівля газетами та канцелярськими товарами в спеціалізованих магазинах» - 10 % розміру мінімальної заробітної плати;
- КВЕД 18.11 «Друкування газет» - 10 % розміру мінімальної заробітної плати;
- КВЕД 95.29 «Ремонт інших побутових виробів і предметів особистого вжитку» - 10 % розміру мінімальної заробітної плати;
- КВЕД 10.39 «Інші види перероблення та консервування фруктів і овочів» - 10 % розміру мінімальної заробітної плати.
           11 вересня 2019 р. позивач подав Повідомлення про нову програму державної допомоги у якому зазначив, що її метою є розвиток малого та середнього бізнесу, зменшення податкового навантаження, недопущення виникнення заборгованості перед бюджетом.
          Рішенням Антимонопольного комітету України № 378-р від 18.06.2020 р. «Про розгляд справи № 500-26.15/2-20-ДД про державну допомогу» визнано, що підтримка, яку надає Черкаська міська рада на підставі рішення № 2-4690 від 27.06.2019 р. «Про затвердження Положень та ставок місцевих податків і зборів на території міста Черкаси» у формі занижених ставок єдиного податку для платників ІІ групи в окремих видах господарської діяльності є державною допомогою.
          Також, названим рішенням визначено, що державна допомога, яку надає Черкаська міська рада на підставі рішення № 2-4690 від 27.06.2019 р. «Про затвердження Положень та ставок місцевих податків і зборів на території міста Черкаси» у формі занижених ставок єдиного податку для платників ІІ групи в окремих видах господарської діяльності, є чинною.
Пунктом 3 Рішенням Антимонопольного комітету України № 378-р від 18.06.2020 р. установлено, що державна допомога, яку надає Черкаська міська рада на підставі рішення № 2-4690 від 27.06.2019 р. «Про затвердження Положень та ставок місцевих податків і зборів на території міста Черкаси» у формі занижених ставок єдиного податку для платників ІІ групи в окремих видах господарської діяльності, буде допустимою внаслідок внесення надавачем державної допомоги змін до умов її надання. Рішення Черкаської міської ради повинно містити такі положення:
           1) перелік витрат, на які повинна спрямовуватись державна допомога відповідно до підпункту 2 пункту 3 Критеріїв оцінки допустимості державної допомоги суб`єктам господарювання для забезпечення розвитку регіонів та підтримки середнього та малого підприємництва;
           2) вимоги щодо здійснення та збереження інвестицій та створення нових робочих місць отримувачами державної допомоги, як це передбачено підпунктом 3 пункту 3 Критеріїв оцінки допустимості державної допомоги суб`єктам господарювання для забезпечення розвитку регіонів та підтримки середнього та малого підприємництва;
           3) розмір державної допомоги на витрати, на які спрямовується державна допомога, повинен становити для суб`єктів малого підприємництва - до 70 відсотків таких витрат;
           4) вимоги щодо категорії отримувачів державної допомоги відповідно до пунктів 4 та 5 Критеріїв оцінки допустимості державної допомоги суб`єктам господарювання для забезпечення розвитку регіонів та підтримки середнього та малого підприємництва;
           5) умови щодо визначення сукупного розміру державної допомоги на покриття відповідних витрат, якщо суб`єкт господарювання є отримувачем державної допомоги за різними програмами державної допомоги та/або індивідуальної державної допомоги з урахуванням пункту 7 Критеріїв оцінки допустимості державної допомоги суб`єктам господарювання для забезпечення розвитку регіонів та підтримки середнього та малого підприємництва.
Згідно пунктів 4, 5 Рішенням Антимонопольного комітету України № 378-р від 18.06.2020 р. надавача державної допомоги зобов`язано: 
- виконати зобов`язання протягом шести місяців із дня оприлюднення рішення;
- поінформувати Антимонопольний комітет України про виконання зобов`язань протягом п`яти робочих днів із дня їх виконання.
          Вказане Рішення обгрунтовано тим, що суб`єкти господарювання, які провадять окремі види господарської діяльності, звільняються від частини звичайних витрат на сплату єдиного податку (за рахунок зниженої ставки єдиного податку в межах однієї групи платників податку), яких зазнають інші суб`єкти господарювання, що провадять діяльність в аналогічних правових та фактичних обставинах у межах територіальної громади міста Черкаси.
                    Отже, встановлення зниженої ставки єдиного податку для ІІ групи платників податку в окремих видах господарської діяльності (у межах однієї групи платників податку) надає вибіркових переваг для провадження окремих видів господарської діяльності у розумінні Закону.
                    Із наведеного відповідач дійшов висновку, що суб`єкти господарювання отримують переваги в результаті надання повідомленої підтримки у формі знижених ставок єдиного податку залежно від виду господарської діяльності в межах однієї групи платників податків, що покращуватиме їх конкурентну позицію порівняно з іншими суб`єктами господарювання, які здійснюють або могли б здійснювати аналогічну господарську діяльність та не отримують такої підтримки.
          Відповідно до підпункту 2 пункту 293.2 статті 293 Податкового кодексу України фіксовані ставки єдиного податку встановлюються сільськими, селищними, міськими радами або радами об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, для фізичних осіб - підприємців, які здійснюють господарську діяльність, залежно від виду господарської діяльності, з розрахунку на календарний місяць для  другої групи  платників єдиного податку -  не більше  20 відсотків розміру мінімальної заробітної плати.
          Правові засади проведення моніторингу державної допомоги суб`єктам господарювання, здійснення контролю за допустимістю такої допомоги для конкуренції, спрямований на забезпечення захисту та розвитку конкуренції, підвищення прозорості функціонування системи державної допомоги та дотримання міжнародних зобов`язань України у сфері державної допомоги встановлено Законом України «Про державну допомогу суб`єктам господарювання» від 01 липня 2014 р. № 1555-VII (надалі за текстом - «Закон № 1555-VII»).
          У статті 1 цього Закону надано визначення термінів, що вживаються у ньому. Розкрито і зміст терміну «державна допомога суб`єктам господарювання» - це підтримка у будь-якій формі суб`єктів господарювання за рахунок ресурсів держави чи місцевих ресурсів, що спотворює або загрожує спотворенням економічної конкуренції, створюючи переваги для виробництва окремих видів товарів чи провадження окремих видів господарської діяльності.
Пункт 11 статті 1 Закону № 1555-VII визначає, що нова державна допомога - це будь-яка державна підтримка суб`єктів господарювання, що не є чинною державною допомогою, а також внесення істотних змін до умов надання чи обсягу чинної державної допомоги.
          Згідно пункту 3 частини 1 статті 4 Закону № 1555-VII державна допомога може реалізовуватися, зокрема, у формі надання податкових пільг, відстрочення або розстрочення сплати податків, зборів чи інших обов`язкових платежів.
          Відповідно до частини 1 статті 8 Закону № 1555-VII уповноваженим органом є Антимонопольний комітет України.
          Частиною 1 статті 9 Закону № 1555-VII установлено, що надавачі державної допомоги подають повідомлення про нову державну допомогу з пропозиціями щодо підготовки проектів законів, інших нормативно-правових та розпорядчих актів, спрямованих на підтримку суб`єктів господарювання за рахунок ресурсів держави чи місцевих ресурсів, внесення змін до умов чинної державної допомоги.
          Відповідно до частини 6 статті 10 Закону № 1555-VII за результатами розгляду повідомлення про нову державну допомогу Уповноважений орган у встановленому ним порядку приймає рішення про:
1) допустимість нової державної допомоги для конкуренції;
2) визнання підтримки суб`єкта господарювання, зазначеної у повідомленні, такою, що не є державною допомогою відповідно до цього Закону;
3) початок розгляду справи про державну допомогу.
          Із визначення, наданого у пункті 1 статті 1 Закону № 1555-VII випливає, що державною допомогою суб`єктам господарювання може бути визнана підтримка яка:
- надається за рахунок ресурсів держави чи місцевих ресурсів; 
- спотворює або загрожує спотворенням економічної конкуренції, створюючи переваги для виробництва окремих видів товарів чи провадження окремих видів господарської діяльності.
          Відповідно до пункту 2 частини 1 Закону № 1555-VII терміни «суб`єкт господарювання», «товар», «економічна конкуренція (конкуренція)», «органи влади», «органи адміністративно-господарського управління та контролю» вживаються у значенні, наведеному в  Законі України «Про захист економічної конкуренції».
Відповідно до статті 1 Закону України «Про захист економічної конкуренції» від 11 січня 2001 р. № 2210-III економічна конкуренція (конкуренція) - це змагання між суб`єктами господарювання з метою здобуття завдяки власним досягненням переваг над іншими суб`єктами господарювання, внаслідок чого споживачі, суб`єкти господарювання мають можливість вибирати між кількома продавцями, покупцями, а окремий суб`єкт господарювання не може визначати умови обороту товарів на ринку.
У даній правовій ситуації Черкаська міська рада встановила знижені ставки єдиного податку для певних видів діяльності, а не для окремих суб`єктів господарювання чи груп суб`єктів господарювання у межах одного виду діяльності.
Тобто, особи, які здійснюють господарську діяльність у цих видах діяльності, не можуть конкурувати з особами, що провадять діяльність у сферах, щодо яких встановлена ставка єдиного податку в розмірі 20% розміру мінімальної заробітної плати.
За таких обставин, слід погодитись з висновком суду першої інстанції про те, що встановлення позивачем знижених ставок єдиного податку за рішенням № 2-4690 від 27.06.2019 р. «Про затвердження Положень та ставок місцевих податків і зборів на території міста Черкаси» не є державною допомогою в розумінні Закону № 1555-VII.
Доводи апеляційної скарги висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права, твердження скаржника про те, що міжнародними договорами до державної допомоги віднесено сприяння окремим категоріям суб`єктів господарювання не грунтується на положеннях законодавства. 
Відповідно до статті 264 Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони, що набула чинності для України 01.09.2017 р., сторони домовились, що вони застосовуватимуть статті 262, 263(3) або 263(4) цієї Угоди з використанням як джерела тлумачення критеріїв, що випливають із застосування  статей 106,  107  та  93 Договору про функціонування Європейського Союзу, зокрема відповідну судову практику Суду Європейського Союзу, а також відповідне вторинне законодавство, рамкові положення, керівні принципи та інші чинні адміністративні акти Союзу.
Згідно статті 107 Консолідованої версії Договору про Європейський Союз, якщо в Договорах не обумовлено інакше, допомога, яку в будь-якій формі надає держава-член або яку надано за рахунок державних ресурсів, що спотворює або загрожує спотворити конкуренцію, надаючи переваги певним суб`єктам господарювання або виробництву певних товарів, є несумісною з внутрішнім ринком тією мірою, якою вона впливає на торгівлю між державами-членами.
          Отже, в розумінні Консолідованої версії Договору про Європейський Союз, державна допомога надає перевагу, зокрема, певним суб`єктам господарювання та впливає на торгівлю між державами-членами.
За правилами  ст. 316 КАС України  суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, 
ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Антимонопольного комітету України залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 13 червня 2022 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття.
Касаційна скарга на постанову суду може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Постанова складена в повному обсязі 22 листопада 2022 р.

Головуючий                    суддя                                        І.О.Лічевецький

Cуддя                                        О.М.Оксененко

Cуддя                                        В.П.Мельничук