ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2022 року 
м. Київ

Справа № 908/2694/20 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Банаська О. О. - головуючого, Білоуса В. В., Картере В. І.,
за участю секретаря судового засідання Солоненко А. В.,

за участю представників:
ліквідатора Спеціалізованого комунального підприємства "Конка" Новоолександрівської сільської ради Запорізького району Запорізької        області - арбітражного керуючого Забродіна О. М.: Бистрова Д. А. (в режимі відеоконференції),
Новоолександрівської сільської ради, Виконавчого комітету Новоолександрівської сільської ради Запорізького району Запорізької        області: Лишенка С. С. (в режимі відеоконференції)

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Комунального підприємства "Облводоканал" Запорізької обласної ради
на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 18.08.2022
у складі колегії суддів: Коваль Л. А. - головуючої, Кузнецова В. О., Мороза К. С.

у справі за заявою Комунального підприємства "Облводоканал" Запорізької обласної ради
до Спеціалізованого комунального підприємства "Конка" Новоолександрівської сільської ради Запорізького району Запорізької області
про банкрутство

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Вступ

1. У 2019 році Сільською радою було створено Комунальне унітарне комерційне підприємство з надання послуг населенню із забору, очищення та постачання води та передано йому в користування на праві господарського відання майно.

2. Проте зі спливом майже двох років з моменту створення Комунального підприємства щодо нього за завою Облводоканалу (кредитор) було відкрито провадження у справі про банкрутство, в якій ліквідатор боржника в ході проведених ним дій з аналізу фінансового стану боржника встановив наявність ознак доведення його до банкрутства, з урахуванням чого звернувся до Сільської ради (засновник, власник боржника) та Виконавчого комітету сільської ради (орган управління майном) із заявою про покладення на них субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника перед кредиторами.

3. Суд першої інстанції заяву ліквідатора боржника задовольнив дійшовши висновку, що Сільська рада та Виконавчий комітет сільської ради приймали рішення, які мали на меті передати майнові активи боржника іншій юридичній особі задля уникнення згодом звернення на них стягнення, що створило умови, за яких Комунальне підприємство стало неплатоспроможним.

4. Апеляційний господарський суд наведене рішення суду першої інстанції скасував та прийняв нове рішення, яким відмовив у задоволенні заяви ліквідатора з підстав недоведеності вчинення Сільською радою дій, направлених на набуття майна, за відсутності активів для розрахунку за набуте майно чи збільшення кредиторської заборгованості боржника без наміру її погашення, або прийняття рішення про виведення активів боржника, вчинення інших умисних дій.

5. Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, розглядаючи касаційну скаргу, має вирішити питання:
- чи може бути покладена на засновника, власника (орган місцевого самоврядування) боржника та орган, уповноважений управляти майном боржника (виконавчий комітет) субсидіарна відповідальність за зобов`язаннями комунального комерційного підприємства?

6. Верховний Суд дійшов висновку, що субсидіарна відповідальність за зобов`язаннями комунального комерційного підприємства може бути покладена на органи місцевого самоврядування. Водночас суд вважає передчасними висновки судів попередніх інстанцій зроблені за результатом розгляду заяви ліквідатора про покладення субсидіарної відповідальності, виходячи з такого.
Короткий зміст і підстави наведених у заяві вимог та заперечень відповідача 1

7. Господарським судом Запорізької області здійснюється провадження у справі № 908/2694/20 за заявою Комунального підприємства "Облводоканал" Запорізької обласної ради (далі - КП "Облводоканал" Запорізької обласної ради, скаржник) до Спеціалізованого комунального підприємства "Конка" Новоолександрівської сільської ради Запорізького району Запорізької області (далі - СКП "Конка", боржник) про банкрутство, відкрите ухвалою від 29.10.2020.

8. 29.10.2021 ліквідатор СКП "Конка" - арбітражний керуючий Забродін Олексій Михайлович (далі - ліквідатор СКП "Конка" Забродін О. М., заявник) звернувся до Господарського суду Запорізької області в межах справи про банкрутство СКП "Конка" із заявою від 28.10.2021 № 02-01/01 про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника (з урахуванням заяви (уточненої) про покладення субсидіарної відповідальності від 06.12.2021 № 02-01/01) на його засновника, власника - Новоолександрівську сільську раду Запорізького району Запорізької області (далі - Новоолександрівська сільська рада, засновник боржника, власник майна, відповідач 1) та орган управління       майном - Виконавчий комітет Новоолександрівської сільської ради Запорізького району Запорізької області (далі - Виконавчий комітет Новоолександрівської сільської ради, відповідач 2), в якій просить:
- стягнути солідарно з Новоолександрівської сільської ради на користь                 СКП "Конка" грошові кошти в розмірі 9 399 732,31 грн шляхом їх безспірного списання з казначейських рахунків Новоолександрівської сільської ради; 
- стягнути солідарно з Виконавчого комітету Новоолександрівської сільської ради на користь СКП "Конка" грошові кошти у розмірі 9 399 732,31 грн шляхом їх безспірного списання з казначейських рахунків Виконавчого комітету Новоолександрівської сільської ради.

9. Заява ліквідатора СКП "Конка" Забродіна О. М. мотивована доведенням боржника до банкрутства з вини Новоолександрівської сільської ради та Виконавчого комітету Новоолександрівської сільської ради, оскільки вони як засновник, власник майна СКП "Конка" та орган управління майном будучи обізнаними про важкий фінансовий стан боржника (зростання кредиторської заборгованості), відсутність ведення ним господарської діяльності, зокрема залишення керівниками та працівниками підприємства, відсутність належного введення підприємством документації, бухгалтерського обліку тощо за наявних у них повноважень не здійснили: 1) жодних дій для припинення такої бездіяльності, 2) недопущення нарощування боржником кредиторської заборгованості, 3) ефективного використання боржником переданого йому в господарське відання майна, яке було згодом вилучено із відання останнього задля уникнення субсидіарної відповідальності та 4) не вжили заходів,                   які б покращили фінансовий стан боржника, погашення його наявних боргів, а        5) натомість для надання послуг з водопостачання заснували нове       комунальне підприємство - Комунальне підприємство "Новоолександрівський сількомунгосп" (далі - КП "Новоолександрівський сількомунгосп"), яке за наданою інформацією КП "Водоканал" наразі вже має заборгованість перед водоканалом.

10. Наведене, на переконання ліквідатора СКП "Конка" Забродіна О. М., зумовило негативні наслідки для боржника у вигляді виникнення кредиторської заборгованості та згодом його неплатоспроможності.

11. Новоолександрівська сільська рада щодо вимог заяви ліквідатора                 СКП "Конка" Забродіна О. М. заперечує та не погоджується із доводами заявника щодо наявності її вини у доведенні боржника до банкрутства зазначаючи, що нею протягом 2019 - 2021 років вчинені дії направлені на проведення заходів встановлення безоблікових споживачів, здійснення ліквідації джерел безоблікового водокористування та розкрадання питної води, зобов`язання здійснення звернення до суду щодо стягнення заборгованості, продовження проведення роботи по укладенню договорів з населенням, встановлення засобів обліку питної води. Крім того, відповідач 1 брав активну участь у нарадах з питання розрахунків СКП "Конка" з реалізацією завдань, що визначені складеними за результатом нарад протоколами Запорізької обласної державної адміністрації, за наслідком однієї з яких між заявником, відповідачем 1 та         КП "Облводоканал" Запорізької обласної ради був укладений договір від 01.06.2021 № 01/06 згідно якого відповідачем 1 на користь КП "Облводоканал" Запорізької обласної ради сплачено 500 000,00 грн. Водночас дії відповідача 1 з покладення на КП "Новоолександрівський сількомунгосп" повноважень з надавача послуг з постачання питної води населенню та укладення договору були обумовлені рішенням, що зафіксовано протоколом наради, на якій були присутніми ліквідатор боржника Забродін О. М. та КП "Облводоканал" Запорізької обласної ради. Окрім того, з грудня 2020 року керівником боржника є ліквідатор     Забродін О. М. тому всі дії боржника з подальшого нарощування боргу є сферою відповідальності заявника. До того ж субсидіарна відповідальність органу місцевого самоврядування за зобов`язаннями комунальних комерційних підприємств не настає, крім випадку якщо буде доведено, що таке підприємство доведене до банкрутства діями його засновника, чого в цьому разі не здійснено.

Фактичні обставини справи, установлені судами попередніх інстанцій 

12. Ухвалою від 29.10.2020 Господарський суд Запорізької області відкрив провадження у справі № 908/2694/20 про банкрутство СКП "Конка"; визнав грошові вимоги КП "Облводоканал" Запорізької обласної ради до боржника у розмірі 7 177 794,49 грн; ввів мораторій на задоволення вимог кредиторів; ввів процедуру розпорядження майном боржника; призначив розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Забродіна О. М.

13. Постановою від 03.06.2021 Господарський суд Запорізької області визнав СКП "Конка" банкрутом; відкрив ліквідаційну процедуру боржника; ліквідатором СКП "Конка" призначив арбітражного керуючого Забродіна О. М., який звернувся до суду із заявою про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника на Новоолександрівську сільську раду і Виконавчий комітет Новоолександрівської сільської ради.

14. Із наявних матеріалів заяви  ліквідатора СКП "Конка" Забродіна О. М. (з урахуванням заяви (уточненої) від 06.12.2021 № 02-01/01) суд першої інстанції встановив таке.

15. Відповідно до пункту 1.1. статуту СКП "Конка" є комунальним унітарним комерційним підприємством, яке засноване рішенням Григорівської сільської ради від 14.02.2019 № 3, а у зв`язку зі створенням Новоолександрівської сільської об`єднаної територіальної громади та на підставі рішення Новоолександрівської сільської ради від 24.12.2019 № 16, змінено найменування підприємства та власника підприємства. Основним видом діяльності підприємства є забір, очищення та постачання води.

16. Рішенням від 26.02.2019 № 07 тридцять четвертої позачергової сесії сьомого скликання Новоолександрівської сільської ради Запорізького району Запорізької області передано КП "Конка" в особі директора Москаленка В. В. в безоплатне користування терміном на 2 року 11 місяців з дати підписання акту приймання-передачі вуличні водопровідні мережі, що знаходяться у комунальній власності територіальної громади Новоолександрівської сільської ради Запорізького району Запорізької області. 

17. Відповідно до пункту 1.4. статуту СКП "Конка" власником підприємства є об`єднана територіальна громада в особі Новоолександрівської сільської ради Запорізького району Запорізької області (70433, Запорізька область, Запорізький район, с. Новоолександрівка, вул. Центральна, 60; код                 ЄДРПОУ 04352842). 

18. За пунктом 1.5. статуту СКП "Конка" органом управління підприємством є Виконавчий комітет Новоолександрівської сільської ради Запорізького району Запорізької області (70433, Запорізька область, Запорізький район,                           с. Новоолександрівка, вул. Це6нтральна, 60, код ЄДРПОУ 24913372). 

19. Усе майно підприємства є власністю об`єднаної територіальної громади в особі Новоолександрівської сільської ради та закріплюється за підприємством на праві господарського відання (пункт 1.7. статуту СКП "Конка").
20. Розпорядженням сільського голови № 12 Новоолександрівської сільської ради від 26.01.2021 вирішено створити комісію для визначення наявності документів СКП "Конка" за адресою: с. Григорівка. вул. Радісна, буд. 44, до якої включено арбітражного керуючого Забродіна О. М. як розпорядника майна.

21. 29.01.2021 при обстеженні нежитлового приміщення за адресою:                        с. Григорівка, вул. Радісна, буд. 44, встановлено, що керівні органи боржника у цьому приміщенні відсутні. У нежитловому приміщенні розташовані адміністративні органи, зокрема, відділ поліції, Григорівська сільська рада, службові особи Новоолександрівської сільської ради. Керівні особи та інші працівники покинули СКП "Конка", господарська діяльність не ведеться. В офісному приміщенні СКП "Конка", документи знаходилися у невпорядкованому стані, розшифровки дебіторської заборгованості по кожному контрагенту відсутні, документи розкидані по приміщенню. Ключі від приміщення знаходились у посадових осіб Григорівської сільської ради, Новоолександрівської сільської ради. Зазначені твердження підтверджуються доданими до цієї заяви фотознімками, актом від 29.01.2021.

22. Крім того, суд першої інстанції установив, що 16.11.2020 розпорядником майна направлено засновнику СКП "Конка" Новоолександрівській сільській раді повідомлення-запит № 02-01/02 з вимогою надати інформацію, документи зокрема, щодо майна, що перебуває у власності боржника, на праві господарського відання тощо. 

23. 26.11.2020 розпорядником майна направлено засновнику СКП "Конка" Новоолександрівській сільській раді повідомлення-запит від 25.11.2020                  № 02-01/02 повторно з вимогою надати інформацію, документи зокрема, щодо майна, що перебуває у власності боржника, на праві господарського відання.

24. Також, розпорядником майна направлені засновнику                                          СКП "Конка" - Новоолександрівській сільській раді - повторно запити                      від 16.02.2020 № 02-01/01, від 26.03.2021 № 02-01/01 про надання належним чином засвідчених копій рішень, розпоряджень тощо про створення СКП Конка, формування статутного фонду, передачу майна та всі інші документи, які приймались органом місцевого самоврядування щодо СКП "Конка".

25. У зв`язку з ненаданням на зазначені запити відповідей, за клопотанням розпорядника майна ухвалою від 08.04.2021 Господарський суд Запорізької області витребував від Новоолександрівської сільської ради належним чином засвідчені копії рішень, розпоряджень тощо, які приймались органом місцевого самоврядування щодо формування статутного фонду СКП "Конка" Новоолександрівської сільської ради, передачу майна боржника, вилучення від боржника майна; належним чином засвідчені копії рішень, прийнятих у 2021 році про виділення боржнику грошової допомоги.

26. Ухвала суду станом на день розгляду справи (01.02.2022) не виконана Новоолександрівською сільською радою.

27. Однак, як установив суд першої інстанції, про наявність рішень про передачу СКП "Конка" майна в господарське відання вказує лист від 11.03.2021                     № 02-24/216 Новоолександрівської сільської ради, в описовій частині якого сільський голова О. Корнієнко зазначив, що в господарське відання СКП "Конка" його власником був переданий екскаватор, який СКП "Конка" використовувала у своїй діяльності. У 2020 році СКП "Конка" укладено з ТзОВ "Іоліт-Плюс" договір надання послуг (підряду), за рахунок наданого в господарське відання екскаватор. Орієнтовна сума укладеного договору складає 480 000,00 грн. 

28. Крім того, місцевий господарський суд врахував, що ліквідатор встановив прийняття Виконавчим комітетом Новоолександрівської сільської ради рішення від 05.09.2019 № 50, яким вирішено придбати машину для збору, транспортування та складання відходів (багатофункціональний екскаватор).

29. Відповідно до наявних банківських виписок, ТзОВ "Іоліт-Плюс" перераховано на рахунки СКП "Конка" 369 072,00 грн (14.05.2020 - 28 896,00 грн,            19.05.2020 - 40 656 грн, 28.05.2020 - 26 040,00 грн, 23.06.2020 - 38 640,00 грн, 17.07.2020 - 44 520,00 грн, 30.07.2020 - 15 000,00 грн, 11.08.2020- 40 000,00 грн, 21.08.2020 - 20 480,00 грн, 31.08.2020 - 34840,00 грн, 11.09.2020 - 30 000,00 грн) з призначенням: сплата за послуги екскаватора згідно договору                                від 04.05.2020 № 24.

30. Згідно матеріалів проведеної інвентаризації, відповідей від органів, уповноважених здійснювати реєстрацію нерухомого та рухомого майна, за        СКП "Конка" майно не зареєстроване. Єдиним активом є грошові кошти на рахунках боржника в АТ КБ "Приватбанк" у розмірі 164 527,77 грн. 

31. Відповідно до висновку щодо фінансового стану та про наявність ознак неплатоспроможності СКП "Конка", а також інвестиційної діяльності цього підприємства та його становища на ринках, встановлення ознак доведення до банкрутства чи фіктивного банкрутства, а також подальших перспектив розвитку підприємства: службові особи СКП "Конка" не організували належну договірну роботу зі споживачами, що унеможливило визначення обсягу відповідальності, прав та обов`язків сторін, балансову належність засобів централізованого водопостачання та магістралей водопроводу; службовими особами неякісно ведений бухгалтерський облік та претензійно-позовна робота, внаслідок чого СКП "Конка" не змогла підтвердити свої претензії у суді та втрати водопостачання первинними бухгалтерськими документами, правильно обчислити такі втрати; здійснити інвентаризацію та розмежування між ОТГ та сільрадами інфраструктури водопостачання, визначити відповідальність суб`єктів договірних відносин за пошкодження майна, обов`язки зі здійснення ремонтних робіт на певних ділянках.

32. Суд першої інстанції установив, що в ході ліквідаційної процедури виявлено відсутність активів банкрута, при цьому відповідно до даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Новоолександрівська сільська рада значиться засновником (учасником) КП "Новоолександрівський сількомунгосп" (70433, Запорізька область, Запорізький район, село Новоолександрівка, вул. Центральна, буд. 60, код ЄДРПОУ 36900195). КП "Новоолександрівський сількомунгосп" наразі надає послуги з водопостачання замість СКП "Конка".

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

33. 01.02.2022 Господарський суд Запорізької області постановив ухвалу, якою задовольнив заяву ліквідатора СКП "Конка" Забродіна О. М. про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника на Новоолександрівську сільську раду та Виконавчий комітет Новоолександрівської сільської ради. Стягнув солідарно з Новоолександрівської сільської ради на користь СКП "Конка" грошові кошти в розмірі 9 399 732,31 грн шляхом їх безспірного списання з казначейських рахунків Новоолександрівської сільської ради. Стягнув солідарно з Виконавчого комітету Новоолександрівської сільської ради на користь СКП "Конка" грошові кошти у розмірі 9 399 732,31 грн шляхом їх безспірного списання з казначейських рахунків Виконавчого комітету Новоолександрівської сільської ради.

34. Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що прийняті Новоолександрівською сільською радою як власником, засновником боржника та Виконавчим комітетом Новоолександрівської сільської ради як органом управління майном боржника рішення мали на меті передати майнові активи СКП "Конка" іншій юридичній особі задля уникнення звернення на них стягнення для задоволення вимог кредиторів після відкриття провадження у справі про банкрутство СКП "Конка", що створило умови, за яких воно стало неплатоспроможним та визнано банкрутом.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

35. Центральний апеляційний господарський суд постановою від 18.08.2022 ухвалу Господарського суду Запорізької області від 01.02.2022 у справі                 № 908/2694/20 скасував та прийняв нове рішення, яким відмовив у задоволенні заяви ліквідатора СКП "Конка" Забродіна О. М. про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника на Новоолександрівську сільську раду та Виконавчий комітет Новоолександрівської сільської ради.

36. Апеляційний господарський суд зазначив, що в матеріалах справи відсутні первинні бухгалтерські документи боржника та докази укладення правочинів вчинених боржником, а ліквідатором не надані докази вжиття заходів для поновлення документів фінансово-господарської діяльності підприємства, з огляду на що визнав проведений ліквідатором аналіз фінансово-господарської діяльності боржника таким, що не може бути покладений в основу визначення наявності підстав для покладення субсидіарної відповідальності на засновників та керівників боржника.

37. Також, апеляційний господарський суд зауважив, що прийняття Новоолександрівською сільською радою рішень щодо передачі в господарське відання боржника екскаватору та подальша його передача боржником в оплатну оренду, за яку він отримав грошові кошти на розрахунковий рахунок, не може свідчити про вилучення засновником боржника майна із господарського відання з метою уникнення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями.

38. З урахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що ліквідатор боржника Забродін О. М. не довів вчинення Новоолександрівською сільською радою дій направлених на набуття майна, за відсутності активів для розрахунку за набуте майно чи збільшення кредиторської заборгованості боржника без наміру її погашення, або прийнято рішення про виведення активів боржника, внаслідок чого настала його неплатоспроможність щодо інших зобов`язань, або прийнято рішення, вказівки на вчинення майнових дій чи бездіяльності боржника щодо захисту власних майнових інтересів юридичної особи боржника на користь інших юридичних осіб, що мало наслідком настання його неплатоспроможності, або будь-яких інших умисних дій.

Короткий зміст наведених у касаційній скарзі вимог

39. 12.09.2022 КП "Облводоканал" Запорізької обласної ради звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 18.08.2022, в якій просить оскаржене судове рішення апеляційного господарського суду скасувати та залишити в силі ухвалу Господарського суду Запорізької області від 01.02.2022.

Рух касаційної скарги

40. Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи                          № 908/2694/20 визначено колегію суддів у складі: Банаська О. О. - головуючого, Картере В. І., Пєскова В. Г., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи від 15.09.2022.

41. 20.09.2022 Верховний Суд постановив ухвалу, якою залишив касаційну скаргу КП "Облводоканал" Запорізької обласної ради без руху та надав скаржнику строк на усунення недоліків скарги.

42. Ухвалою від 20.10.2022 Верховний Суд відкрив касаційне провадження у справі № 908/2694/20 за касаційною скаргою КП "Облводоканал" Запорізької обласної ради; призначив розгляд скарги у відкритому судовому засіданні на 03.11.2022; надав учасникам справи строк для подання відзиву на касаційну скаргу до 01.11.2022.

43. У зв`язку з перебуванням судді Пєскова В. Г. у відпустці, автоматизованою системою суду для розгляду справи № 908/2694/20 визначено колегію суддів у складі: Банаська О. О. - головуючого, Білоуса В. В., Картере В. І., що підтверджується протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.10.2022, яку суд ухвалою від 01.11.2022 прийняв до провадження та постановив здійснити розгляд скарги у раніше визначені дату та час - 01.11.2022.

44. У судове засідання 03.11.2022 з`явилися представники ліквідатора                СКП "Конка" та Новоолександрівської сільської ради, Виконавчого комітету Новоолександрівської сільської ради (в режимі відеоконференції), які надали пояснення у справі.

45. Інші учасники справи своє явки в судове засідання не забезпечили. 

46. Суд зауважує, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін учасників справи, а неможливість вирішення справи у відповідному судовому засіданні (стаття 202 Господарського процесуального кодексу України, далі - ГПК України).

47. Участь представників учасників справи в судовому засіданні, призначеному ухвалою від 20.10.2022 обов`язковою не визнавалась про що безпосередньо доводилось до відома учасників справи у пункті 5 резолютивної частини ухвали суду. До того ж у пункті 8 резолютивної частини ухвали учасників справи було повідомлено про можливість участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції, у тому числі поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів та про можливість подати процесуальні документи (заяви, клопотання, скарги, відзиви тощо).

48. З урахуванням наведеного, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності інших учасників справи.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу 
(КП "Облводоканал" Запорізької обласної ради)

49. КП "Облводоканал" Запорізької обласної ради в обґрунтування доводів касаційної скарги посилається на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та порушення норм процесуального права зазначаючи, зокрема таке:
- апеляційний господарський суд неправильно застосував норми                        статті 61 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ),                       статті 215 Господарського кодексу України (далі - ГК України) та залишив поза увагою встановлення судом першої інстанції всіх елементів складу правопорушення за вчинення якого засновник боржника може бути притягнутий до субсидіарної відповідальності;
- суд апеляційної інстанції в оскарженій постанові послався на пункти 3.2, 3.3 Методичних рекомендацій щодо виявлення ознак неплатоспроможності підприємства та ознак дій з приховування банкрутства, фіктивного банкрутства чи доведення до банкрутства, затверджених наказом Міністерства економіки України від 19.01.2006 № 14 щодо визначення ознак дій з доведення до банкрутства та приховування банкрутства, тоді як законодавцем не конкретизовано, які саме дії чи бездіяльність складають об`єктивну сторону правопорушення;
- апеляційний господарський суд порушив принцип змагальності та в оскарженій постанові не спростував наведені ліквідатором в заяві та відображені у наявному в матеріалах справи звіті за результатами аналізу фінансово-господарської діяльності СКП "Конка" виявлені ознаки дій доведення його до банкрутства; не врахував доводи ліквідатора щодо вилучення власником майна, не передання ліквідатору первинної фінансово-господарської документації боржника, тривалої відсутності управління підприємством з боку його керівника; обставини ненадання відповідачем 1 на неодноразові запити ліквідатора та витребування ухвалою суду від 08.04.2021 засвідчених копій рішень, розпоряджень тощо про створення СКП "Конка", формування статутного фонду, передачу майна та всіх інших документів, які приймались органом місцевого самоврядування щодо боржника;
- суд апеляційної інстанції не звернув увагу, що відповідачі у справі не надали пояснень стосовно обставин здійснення господарської діяльності та добросовісності/недобросовісності своєї бездіяльності, яка виражена у ненаданні ліквідатору колишніми керівниками банкрута первинних фінансових документів боржника. Окрім того, боржником не виконані ухвали суду від 07.12.2020 про надання інформації, звітних документів тощо та ухвали суду від 22.12.2020 про припинення повноважень керівника боржника та передачу арбітражному керуючому бухгалтерських, фінансових та статутних документів, печаток тощо; 
- апеляційний господарський суд залишив поза увагою встановлені судами у рішеннях від 30.09.2020 у справі № 908/1671/20 та від 08.12.2020 у справі              № 908/2694/20 (908/1531/20) обставини відсутності у боржника бухгалтерських облікових регістрів, договорів із споживачами та бухгалтерського обліку взагалі, що унеможливлює поновлення документів фінансово-господарської діяльності боржника. Також суд не звернув увагу, що відповідач 1 був обізнаним про незадовільний фінансовий стан боржника, враховуючи його залучення до участі у справі № 908/2973/19 в якості третьої особи про стягнення заборгованості з боржника за послуги з водопостачання.

Узагальнений виклад позицій інших учасників справи

Доводи ліквідатора СКП "Конка" Забродіна О. М.

50. Ліквідатор СКП "Конка" Забродін О. М. у поданому до суду відзиві на касаційну скаргу підтримує доводи касаційної скарги КП "Облводоканал" Запорізької обласної ради та просить суд її задовольнити, а оскаржену постанову суду апеляційної інстанції скасувати, оскільки ліквідатором боржника вжито заходів щодо отримання документації боржника й надано достатньо доказів на підтвердження наявності складу правопорушення та притягнення до субсидіарної відповідальності Новоолександрівської сільської ради та Виконавчого комітету Новоолександрівської сільської ради.

Доводи Новоолександрівської сільської ради та Виконавчого комітету Новоолександрівської сільської ради

51. Новоолександрівська сільська рада та Виконавчий комітет Новоолександрівської сільської ради у спільно поданому ними до суду відзиві на касаційну скаргу не погоджуються із доводами скарги КП "Облводоканал" Запорізької обласної ради, вважають її необґрунтованою, безпідставною, зазначаючи, зокрема, таке:
- відповідач 1 не вчиняв умисних винних дій або бездіяльності, які призвели до банкрутства боржника. Ситуація, яка склалася із зростання боргу не виникла за звичайних обставин, в яких суб`єктами виконання є лише дві сторони, адже правовідносини, що виникли, пов`язані із постачанням питної води населенню. Крім того, заявник зазначаючи про відсутність здійснення відповідачем 1 з погашення заборгованості СКП "Конка" залишив без урахування та проігнорував укладений між заявником, відповідачем 1 та КП "Облводоканал" Запорізької обласної ради договір від 01.06.2021 № 01/06 з сумою покладеного ним на відповідача 1 зобов`язання в розмірі 500 000,00 грн;
- доводи ліквідатора щодо вилучення екскаватора із господарського відання боржника саме напередодні порушення провадження у справі про банкрутство не підтверджені доказами;
- заявником не обґрунтовано за відсутності яких дій зі сторони відповідача 1 було доведено боржника до банкрутства;
- сума боргу в розмірі 9 399 732,31 грн виникла не до початку процедури банкрутства, а в різні періоди, в тому числі коли відповідачі не мали впливу на боржника в зв`язку з початком процедури його банкрутства;
- ліквідатором боржника не вжито жодних дій на стягнення дебіторської заборгованості з споживачів для погашення заборгованості перед кредиторами.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Оцінка аргументів учасників справи й висновків судів попередніх інстанцій

52. Вирішуючи наведене в пункті 5 цієї постанови питання, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, беручи до уваги приписи статті 300 ГПК України, виходить з такого.

Щодо покладення на засновника, власника (орган місцевого самоврядування) боржника та орган, уповноважений управляти майном боржника (виконавчий комітет) субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями комунального комерційного підприємства, її умов

53. Відповідно до частини першої статті 3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (наразі - КУзПБ), а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

54. Згідно із частиною шостою статті 12 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом про банкрутство (наразі - КУзПБ). 

55. Частиною першою статті 2 КУзПБ визначено, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, ГПК України, іншими законами України.

56. Відповідно до преамбули КУзПБ цей Кодекс встановлює умови та порядок відновлення платоспроможності боржника - юридичної особи або визнання його банкрутом з метою задоволення вимог кредиторів, а також відновлення платоспроможності фізичної особи.

57. Отже одним з основних завдань провадження у справі про банкрутство є задоволення сукупності вимог кредиторів неплатоспроможного боржника.

58. Тому створення для кредиторів в межах справи про банкрутство додаткових гарантій захисту їх прав та законних інтересів забезпечує недопущення використання юридичної особи як інструменту безпідставного збагачення за чужий рахунок. 
59. Одним із юридичних механізмів досягнення таких гарантій захисту прав кредиторів та унеможливлення застосовування процедури банкрутства як інструменту виключно списання боргів є, зокрема, застосування доктрини "пронизування корпоративної вуалі" (piercing the veil of incorporation) згідно якої суд може покласти відповідальність за зобов`язаннями юридичної особи на органи управління юридичної особи.

60. У чинному КУзПБ доктрина "пронизування корпоративної вуалі" знайшла своє втілення в інститутах солідарної відповідальності керівника боржника (частина шоста статті 34 КУзПБ) та субсидіарної відповідальності керівників, засновників (учасників, акціонерів) боржника, інших осіб (частина друга           статті 61 КУзПБ), які можливо реалізувати в межах справ про банкрутство юридичних осіб.

61. Відповідно до абзацу першого частини другої статті 61 КУзПБ під час здійснення своїх повноважень ліквідатор має право заявити вимоги до третіх осіб, які відповідно до законодавства несуть субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями боржника у зв`язку з доведенням його до банкрутства. Розмір зазначених вимог визначається з різниці між сумою вимог кредиторів і ліквідаційною масою.

62. У разі банкрутства боржника з вини його засновників (учасників, акціонерів) або інших осіб, у тому числі з вини керівника боржника, які мають право давати обов`язкові для боржника вказівки чи мають змогу іншим чином визначати його дії, на засновників (учасників, акціонерів) боржника - юридичної особи або інших осіб у разі недостатності майна боржника може бути покладена субсидіарна відповідальність за його зобов`язаннями. Стягнені суми включаються до складу ліквідаційної маси і можуть бути використані лише для задоволення вимог кредиторів у порядку черговості, встановленому цим Кодексом (абзаци другий, третій частини другої статті 61 КУзПБ).

63. Отже, субсидіарна відповідальність у справах про банкрутство є самостійним цивільно-правовим видом відповідальності, який за заявою ліквідатора покладається на засновників (учасників, акціонерів) або інших осіб, у тому числі керівника боржника при наявності підтвердження вини вказаних осіб у доведенні юридичної особи (боржника у справі про банкрутство) до стану неплатоспроможності. 

64. Метою субсидіарної відповідальності як інституту є створення для кредиторів в межах справи про банкрутство додаткових гарантій захисту їх прав та законних інтересів та недопущення використання юридичної особи як інструменту безпідставного збагачення за чужий рахунок, відтак забезпечення стабільності функціонування ринку та фінансової дисципліни.
65. Юридичним механізмом досягнення такої мети та недопущення використання юридичної особи як інструменту безпідставного збагачення за чужий рахунок є притягнення винних осіб у доведенні боржника до банкрутства, які використовували таку особу як прикриття ("вуаль") для досягнення своїх цілей (отримання доходів, матеріальної вигоди, зокрема через зловживання правом тощо), до додаткової (субсидіарної) відповідальності і стягнення на користь кредиторів непогашених у ліквідаційній процедурі кредиторських вимог.

66. Тлумачення положень частини другої статті 61 КУзПБ із застосуванням філологічного, системного та телеологічного (цільового) способів її інтерпретації свідчить, що у ній закріплено припис згідно з яким суб`єктами субсидіарної відповідальності за доведення до банкрутства є: 1) засновники (учасники, акціонери); 2) керівники боржника; 3) інші особи, які мають право давати обов`язкові для боржника вказівки чи мають змогу іншим чином визначати його дії.

67. До третіх осіб, які несуть субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями боржника, у зв`язку з доведенням його до банкрутства частини другої               статті 61 КУзПБ відносяться будь-які особи, наслідком дій або бездіяльності яких стало банкрутство юридичної особи (див. висновки, викладені у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 22.04.2021 у справі № 915/1624/16).

68. У справі, що розглядається на вирішення суду постало питання можливості покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника, яким є комунальне комерційне підприємство на засновника, власника такого підприємства (орган місцевого самоврядування) та орган управління майном підприємства (виконавчий комітет).

69. За частиною першою статті 143 Конституції України, частиною другою    статті 327 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування управляють майном, що є в комунальній власності.

70. Частиною п`ятою статті 16 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" визначено, що від імені та в інтересах територіальних громад права суб`єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.

71. Згідно із частиною п`ятою статті 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об`єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам тощо.

72. Особливості господарської діяльності, правовий режим майна комунального комерційного підприємства та порядок розпорядження ним врегульовані положеннями ГК України. 

73. Відповідно до частин першої, другої, четвертої статті 78 ГК України комунальне унітарне підприємство утворюється компетентним органом місцевого самоврядування в розпорядчому порядку на базі відокремленої частини комунальної власності і входить до сфери його управління. Орган, до сфери управління якого входить комунальне унітарне підприємство, є представником власника - відповідної територіальної громади і виконує його функції у межах, визначених цим Кодексом та іншими законодавчими актами. Статутний капітал комунального унітарного підприємства утворюється органом, до сфери управління якого воно належить. Розмір статутного капіталу комунального унітарного підприємства визначається відповідною місцевою радою.

74. За частиною третьою статті 78 ГК України майно комунального унітарного підприємства перебуває у комунальній власності і закріплюється за таким підприємством на праві господарського відання (комунальне комерційне підприємство) або на праві оперативного управління (комунальне некомерційне підприємство). 

75. Відповідно до частин першої, другої та четвертої статті 136 ГК України право господарського відання є речовим правом суб`єкта підприємництва, який володіє, користується і розпоряджається майном, закріпленим за ним власником (уповноваженим ним органом), з обмеженням правомочності розпорядження щодо окремих видів майна за згодою власника у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законами. Власник майна, закріпленого на праві господарського відання за суб`єктом підприємництва, здійснює контроль за використанням та збереженням належного йому майна безпосередньо або через уповноважений ним орган, не втручаючись в оперативно-господарську діяльність підприємства. Щодо захисту права господарського відання застосовуються положення закону, встановлені для захисту права власності. Суб`єкт підприємництва, який здійснює господарську діяльність на основі права господарського відання, має право на захист своїх майнових прав також від власника.

76. Згідно із частиною десятою статті 78 ГК України особливості господарської діяльності комунальних унітарних підприємств визначаються відповідно до вимог, встановлених цим Кодексом щодо діяльності державних комерційних або казенних підприємств, а також інших вимог, передбачених законом.

77. Відповідно до частини п`ятої статті 75 ГК України державне комерційне підприємство не має права безоплатно передавати належне йому майно іншим юридичним особам чи громадянам, крім випадків, передбачених законом. Відчужувати майнові об`єкти, що належать до основних фондів, державне комерційне підприємство має право лише за попередньою згодою органу, до сфери управління якого воно належить, і лише на конкурентних засадах, якщо інше не встановлено законом. Розпоряджатися в інший спосіб майном, що належить до основних фондів, державне комерційне підприємство має право лише у межах повноважень та у спосіб, що передбачені цим Кодексом та іншими законами. 

78. Згідно із частиною першою статті 62 КУзПБ усі види майнових активів (майно та майнові права) банкрута, які належать йому на праві власності або господарського відання, включаються до складу ліквідаційної маси.

79. Частиною першою статті 211 ГК України визначено, що засновники (учасники) суб`єкта підприємництва, власник майна, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, наділені господарською компетенцією, у межах своїх повноважень зобов`язані вживати своєчасних заходів щодо запобігання його банкрутству.

80. Схожі положення містить частина перша статті 4 КУзПБ згідно якої засновники (учасники, акціонери) боржника, власник майна (орган, уповноважений управляти майном) боржника, центральні органи виконавчої влади, органи Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування в межах своїх повноважень зобов`язані своєчасно вживати заходів для запобігання банкрутству боржника.

81. Згідно із частиною першою статті 215 ГК України у випадках, передбачених законом, суб`єкт підприємництва-боржник, його засновники (учасники), власник майна, а також інші особи несуть юридичну відповідальність за порушення вимог законодавства про банкрутство, зокрема фіктивне банкрутство, приховування банкрутства або умисне доведення до банкрутства. 

82. До такої відповідальності віднесено субсидіарну відповідальність у справах про банкрутство, застосування якої урегульовано нормами частини другої   статті 61 КУзПБ.

83. За пунктом 6 частини першої статті 3 ЦК України однією із основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність і дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними. Тобто, відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. 

84. Будь-яка господарська операція, дія суб`єкта господарювання повинна мати розумне пояснення мети та мотивів її здійснення, які мають відповідати інтересам цієї юридичної особи. 

85. Отже, обов`язок засновника, власника майна (органу, уповноваженого управляти майном) боржника передбачити можливість настання негативних для боржника наслідків вилучення у нього майна, не проведення ним господарської діяльності, збільшення кредиторської заборгованості тощо та вчинити передбачені законом заходи щодо запобігання банкрутству боржника перебувають у причинно-наслідковому зв`язку із обставинами неможливості боржником здійснювати господарську діяльність та отримувати прибуток (його неплатоспроможності).

86. Тому поведінка засновника, власника майна (органу, уповноваженого управляти майном) боржника під час здійснення ними дій                     організаційно-господарського характеру по відношенню до боржника має базуватися на засадах належного вияву турботливості і обачності та передбачати своєчасне вчинення визначених законом заходів щодо запобігання банкрутству боржника. 

87. Невиконання засновником боржника, власником майна (органом, уповноваженим управляти майном) комунального комерційного підприємства обов`язку передбачити можливість настання негативних для нього наслідків у зв`язку з вилученням у нього майна, яке перебувало у користуванні боржника на праві господарського відання, збільшенням кредиторської заборгованості тощо та вчинити встановлені законом заходи щодо запобігання банкрутству боржника свідчить про наявність вини засновника, власника майна (органу, уповноваженого управляти майном) у формі простої необережності і, як наслідок, підстав для покладення на нього субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника (близького за змістом висновку дотримується Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду у постанові від 10.03.2020 у справі № 902/318/16).

88. З урахуванням наведеного, у разі доведення обставин того, що стан неплатоспроможності боржника - комунального підприємства настав унаслідок передачі його активів іншій юридичній особі, вчинення інших дій, що мали негативні наслідки для боржника, в тому числі невжиття в межах наявних повноважень за обставин очевидного погіршення стану платоспроможності боржника заходів щодо запобігання його банкрутству, на власника боржника (орган місцевого самоврядування) та орган, уповноважений управляти майном (виконавчий комітет) може бути покладена субсидіарна відповідальність за зобов`язаннями такого боржника.

89. На підтвердження такого підходу до застосування субсидіарної відповідальності до муніципальних органів (органів місцевого самоврядування) за зобов`язаннями муніципального (комунального) підприємства свідчить також практика Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), який у рішенні у справі "Єршова проти Російської Федерації" зазначив, що враховуючи публічний характер діяльності підприємства, істотний ступінь контролю за його майном з боку муніципальних органів влади і рішень останніх, які мали наслідком передачу майна і подальшу ліквідацію підприємства таке підприємство не було наділене достатньою організаційною та управлінською незалежністю від муніципальних органів влади. Отже, незалежно від статусу підприємства як самостійної юридичної особи, муніципальна влада і відповідно держава мають бути в межах Конвенції визнані відповідальними за діяльність і бездіяльність підприємства.

90. Визначене частиною другою статті 61 КУзПБ господарське правопорушення, за вчинення якого засновники (учасники, акціонери), керівник боржника та інші особи, які мають право давати обов`язкові для боржника вказівки чи мають можливість іншим чином визначати його дії, можуть бути притягнуті до субсидіарної відповідальності поряд з боржником у процедурі банкрутства у разі відсутності майна боржника, має обґрунтовуватися судами шляхом встановлення складу такого правопорушення (об`єкта, об`єктивної сторони, суб`єкта та суб`єктивної сторони).

91. Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у певній сфері, у даному випадку - права кредитора (-ів) на задоволення його (їх) вимог до боржника у справі про банкрутство за рахунок активів боржника, що не можуть бути задоволені внаслідок відсутності майна у боржника; об`єктивну сторону такого правопорушення складають дії або бездіяльність певних фізичних осіб та/або юридичних осіб, пов`язаних з боржником, що призвели до відсутності у нього майнових активів для задоволення вимог кредиторів; суб`єктами правопорушення є особи визначені частиною другою статті 61 КУзПБ; суб`єктивною стороною правопорушення для застосування субсидіарної відповідальності є ставлення особи до вчинюваних нею дій чи бездіяльності (мотиву, мети, умислу чи необережності суб`єкта правопорушення).

92. Статтею 61 КУзПБ закріплено правову презумпцію субсидіарної відповідальності осіб, що притягуються до неї, складовими якої є недостатність майна ліквідаційної маси для задоволення вимог кредиторів та наявність ознак доведення боржника до банкрутства. 

93. Однак зазначена презумпція є спростовною, оскільки передбачає можливість цих осіб довести відсутність своєї вини у банкрутства боржника та уникнути відповідальності. Спростовуючи названу презумпцію, особа, яка притягується до відповідальності має право довести свою добросовісність, підтвердивши, зокрема, оплатне придбання активу боржника на умовах, на яких за порівняних обставин зазвичай укладаються аналогічні правочини та довівши, що вчинені за її участі (впливу) операції приносять дохід, відображені у відповідності з їх дійсним економічним змістом, а отримана боржником вигода обумовлена розумними економічними чинниками.

94. У цьому разі відсутність в осіб, які притягуються до субсидіарної відповідальності зацікавленості в наданні документів, що відображають реальний стан справ і дійсний господарський оборот, не повинна знижувати правову захищеність кредиторів під час необґрунтованого порушення їх прав. 

95. Тому, якщо ліквідатор із посиланням на ті чи інші докази належно обґрунтував наявність підстав для притягнення особи до субсидіарної відповідальності та неможливість погашення вимог кредиторів внаслідок її дій (бездіяльності), на неї переходить тягар спростування цих тверджень ліквідатора, з урахуванням чого вона має довести, чому письмові документи та інші докази ліквідатора не можуть бути прийняті на підтвердження його доводів, надавши свої докази і пояснення щодо того, як насправді здійснювалася господарська діяльність.

96. Отже, якщо дії особи, які мали вплив на економічну (юридичну) долю боржника викликають об`єктивні сумніви в тому, що вона керувалася інтересами боржника, на неї переходить тягар доведення того, що результати зазначених дій стали наслідком звичайного господарського обороту, а не викликані використанням нею своїх можливостей, що стосуються визначення дій боржника, як таких, що вчиненні на шкоду інтересам боржника та його  кредиторів. У такому разі небажання особи, яка притягується до субсидіарної відповідальності, надати суду докази має кваліфікуватися згідно із частиною другою статті 74 ГПК України виключно як відмова від спростування фактів, на наявність яких аргументовано з посиланням на конкретні документи вказує процесуальний опонент. В силу статті 13 ГПК України особа, що бере участь у справі, яка не вчинила відповідних процесуальних дій, несе ризик настання наслідків такої поведінки (висновок, викладений у постанові Касаційного господарського суд у складі Верховного Суду від 22.04.2021 у справі                    № 915/1624/16). 

Щодо суті заявлених вимог та доводів касаційної скарги 

97. У справі, яка переглядається заява ліквідатора СКП "Конка" Забродіна О. М. про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника на його засновника, власника та орган управління майном мотивована доведенням боржника до банкрутства з вини відповідачів 1, 2.

98. Верховний Суд акцентує на тому, що позивач як особа, яка вважає, що її право порушено самостійно визначає докази, які на його думку підтверджують заявлені вимоги. Проте, обов`язок надання правового аналізу заявлених вимог, доказів на їх підтвердження та спростування доводів учасників справи, покладений на господарський суд.

99. Суд першої інстанції заяву ліквідатора боржника задовольнив, дійшовши висновку, що прийняті відповідачами рішення та їх дії мали за мету передати майнові активи боржника іншій юридичній особі та уникнути згодом звернення на них стягнення. 

100. Апеляційний господарський суд такий висновок місцевого господарського суду визнав помилковим, зазначивши про недоведення ліквідатором вчинення відповідачами 1, 2 дій направлених на набуття майна, за відсутності активів для розрахунку за набуте майно чи збільшення кредиторської заборгованості боржника без наміру її погашення, або прийняття рішення про виведення активів боржника, рішення, вказівки на вчинення майнових дій чи бездіяльності боржника щодо захисту власних майнових інтересів юридичної особи боржника на користь інших юридичних осіб.

101. Утім, наведені висновки судів попередніх інстанцій за результатом розгляду заяви ліквідатора СКП "Конка" Забродіна О. М. є передчасними, зробленими без належного з`ясування всіх обставин, що мають значення для вирішення питання наявності/відсутності підстав покладення субсидіарної відповідальності на відповідачів 1, 2.

102. Відповідно до статті 73 ГПК України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

103. Згідно з частинами першою, третьою статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

104. Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

105. Статтею 86 ГПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

106. Суд акцентує, що обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів.

107. Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування всіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язками, відносинами і залежностями. Таке з`ясування запобігає однобічності та забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.

108. У пунктах 1 - 3 частини першої статті 237 ГПК України передбачено, що при ухваленні рішення суд вирішує, зокрема питання чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин.

109. З`ясування відповідних обставин має здійснюватися із застосуванням критеріїв оцінки доказів передбачених статтею 86 ГПК України щодо відсутності у жодного доказу заздалегідь встановленої сили та оцінки кожного доказу окремо, а також вірогідності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності.
110. Частинами першою, другою, четвертою статті 269 ГПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

111. Суд зауважує, що чітке обґрунтування та аналіз є базовими вимогами до судових рішень та важливим аспектом права на справедливий суд.

112. Гарантуючи право на справедливий судовий розгляд, стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не встановлює жодних правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є компетенцією виключно національних судів першої та апеляційної інстанцій. Проте зважаючи на прецедентну практику ЄСПЛ, суд зобов`язаний мотивувати свої дії та рішення, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті.

113. За частиною другою статті 61 КУзПБ покладенню субсидіарної відповідальності на засновників (учасників, акціонерів) або інших осіб за зобов`язаннями боржника у зв`язку з доведенням його до банкрутства передує встановлення обставин наявності вини таких осіб у банкрутстві боржника.

114. Під час розгляду заяви про притягнення до субсидіарної відповідальності та з`ясуванні наявності підстав для покладення на цих осіб субсидіарної відповідальності суд має дослідити сукупність правочинів та інших юридичних дій, здійснених під впливом осіб, а також їх бездіяльність, що сприяли виникненню кризової ситуації, її розвитку і переходу в стадію банкрутства боржника (див. постанову Касаційного господарського суд у складі Верховного Суду від 22.04.2021 у справі № 915/1624/16). 

115. Як уже зазначалось, статтею 61 КУзПБ закріплено правову презумпцію субсидіарної відповідальності осіб, що притягуються до неї, яка є спростовною, оскільки передбачає можливість цих осіб уникнути відповідальності, довівши відсутність своєї вини у доведенні боржника до банкрутства.

116. Частина друга статті 61 КУзПБ не встановлює ознак доведення до банкрутства, які можуть стати підставою для покладення субсидіарної відповідальності на засновників (учасників, акціонерів) або інших осіб, у тому числі керівника боржника. Саме детальний аналіз ліквідатора фінансового становища банкрута у поєднанні з дослідженням ним підстав виникнення заборгованості боржника перед кредиторами у справі про банкрутство, дозволить ліквідатору банкрута виявити наявність чи відсутність дій засновників (учасників, акціонерів) або інших осіб, у тому числі керівника боржника щодо доведення до банкрутства юридичної особи (висновок викладений у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 30.10.2019 у справі № 906/904/16, від 02.09.2020 у справі № 923/1494/15, від 24.02.2021 у справі № 902/1129/15 (902/579/20)).

117. Однак, суди попередніх інстанцій в межах наявних в них повноважень, передбачених статтями 86, 237, 269 ГПК України, не надали належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та доводам сторін наведеним в обґрунтування та заперечень вимог заяви ліквідатора на предмет підтвердження ними обставин, які підтверджують наявність/відсутність вини відповідачів 1, 2 у доведенні боржника до банкрутства.

118. Так, ліквідатор СКП "Конка" Забродін О. М. в обґрунтування доведення боржника до банкрутства діями відповідачів 1, 2 з-поміж іншого посилався на обставини вилучення відповідачами переданого боржнику  відповідачем 1 у господарське відання майна задля уникнення звернення на нього стягнення та покладення на них субсидіарної відповідальності, а також обставини створення для надання послуг, які надавалися боржником, нового підприємства -                                       КП "Новоолександрівський сількомунгосп".

119. Суд першої інстанції хоча і врахував аргументи ліквідатора боржника щодо створення нового підприємства для надання послуг населенню громади, які раніше надавалися боржником, разом з тим не з`ясував та не надав оцінку обставинам: 1) створення КП "Новоолександрівський сількомунгосп", 2) за рахунок яких активів було створене таке підприємством відповідачем 1 (Новоолександрівською сільською радою), 3) передачі цьому підприємству майна, яке раніше було в господарському віданні боржника. 

120. У свою чергу апеляційний господарський суд наведені доводи ліквідатора щодо створення відповідачем 1 КП "Новоолександрівський сількомунгосп" замість вжиття заходів з погашення боргів боржника залишив без жодної оцінки.

121. Крім того, без належної оцінки суду апеляційної інстанції залишені доводи ліквідатора СКП "Конка" Забродіна О. М. щодо вилучення власником майна, непередання ліквідатору первинної фінансово-господарської документації боржника, тривалої відсутності управління підприємством з боку його керівника. 

122. Також апеляційний господарський суд дійшов передчасного висновку щодо ненадання ліквідатором доказів вжиття заходів для поновлення документів фінансово-господарської діяльності боржника залишивши поза увагою та без оцінки обставини ненадання Новоолександрівською сільською радою (відповідачем 1) на неодноразові запити ліквідатора та витребування ухвалою суду від 08.04.2021, яка залишена без виконання, засвідчених копій рішень, розпоряджень тощо про створення СКП Конка, формування статутного фонду, передачу майна та всіх інших документів, які приймались органом місцевого самоврядування щодо СКП "Конка".

123. Окрім того, без належної уваги як суду першої так і апеляційної інстанції залишений договір від 01.06.2021 № 01/06, укладений між заявником, відповідачем 1 та КП "Облводоканал" Запорізької обласної ради з сумою покладеного за ним на відповідача 1 зобов`язання в розмірі 500 000,00 грн, про наявність та виконання якого зазначав відповідач 1 протягом розгляду справи та оцінку чому, в тому числі впливу його укладення між сторонами та погашення за ним заборогованості на розмір субсидіарної відповідальності, наявності підстав для її покладення на відповідачів 1, 2 у заявленому розмірі, суди попередніх інстанцій не надали.

124. Так само без жодної уваги судів попередніх інстанцій залишений заявлений ліквідатором розмір субсидіарної відповідальності 1, 2, зокрема: складові елементи заявленої суми субсидіарної відповідальності, періоди її утворення, обґрунтованість її солідарного стягнення в розмірі саме 9 399 732,31 грн у співставленні із сумою визнаних кредиторських вимог.

125. Також суди попередніх інстанцій, врахувавши перебування на балансі           СКП "Конка" екскаватора, не надали оцінку та не з`ясували період перебування його на балансі боржника, подальший руху цього активу боржника, в тому числі  передачі його на баланс іншої юридичної особи (у разі такого) тощо.

126. Суд звертає увагу, що притягнення винних у доведені до банкрутства осіб до субсидіарної відповідальності є механізмом відновлення порушених прав кредиторів, а також стимулюванням добросовісної поведінки засновників, керівників та інших осіб пов`язаних з боржником і як наслідок недопущення здійснення права власності на шкоду інших осіб.

127. Тому оцінка дій/бездіяльності осіб, які можуть бути притягнуті до субсидіарної відповідальності на предмет добросовісності, сприяння ними у наданні документів (відомостей, інформації тощо), підтверджуючих вчиненння ними заходів спрямованих на недопущення виникнення неплатоспроможності боржника та переходу його в стадію банкрутства, доцільності (необхідності їх вчинення) таких заходів, відповідності їх інтересам боржника, власниками (засновниками, керівниками) якого є ці особи, є предметом оцінки суду при вирішенні питання про покладення субсидіарної відповідальності на таких осіб.

128. Протилежний підхід (обмеження тими доказами, які надано лише заявником на підтвердження заявлених вимог про притягнення стверджуваних ним винних осіб до субсидіарної відповідальності без надання оцінки дій/бездіяльності таких осіб підтверджуючих вчиненння ними заходів спрямованих на недопущення банкрутства боржника, доцільності (необхідності їх вчинення) таких заходів, відповідності їх інтересам боржника) - може мати наслідком порушення легітимних інтересів кредиторів на повне або часткове задоволення їх грошових вимог.

129. Проте апеляційний господарський суд в межах наявних в нього повноважень не надав оцінку наявності/відсутності підстав для покладення субсидіарної відповідальності на відповідачів 1, 2 в аспекті добросовісності дій, сприяння кожного з них у надані доказів підтверджуючих їх доводи щодо заяви ліквідатора, в тому числі у наданні доказів вжиття ними заходів недопущення банкрутства боржника, доцільності таких заходів, відповідності їх інтересам боржника.

130. Теж саме стосується суду першої інстанції, який хоча врахував наявність обставин невиконання Новоолександрівською сільською радою неодноразових запитів розпорядника майна та вимог ухвали суду щодо надання рішень, розпоряджень тощо щодо формування статутного фонду СКП Конка, передачу майна боржника, вилучення від боржника майна, рішень, виділення боржнику грошової допомоги, однак не надав оцінку діям відповідачів 1, 2 у взаємозв`язку з іншими обставинами справи на предмет добросовісності, сприяння у наданні доказів вжиття ними заходів недопущення банкрутства боржника, доцільності таких заходів, відповідності їх інтересам боржника тощо, а дійшов висновку про наявність вини відповідачів у доведенні боржника до банкрутства фактично із посиланням на обставини викладені у висновку щодо фінансового стану та про наявність ознак неплатоспроможності СКП "Конка".

131. Натомість звіт за результатами проведеного аналізу фінансово-господарського стану боржника складений у відповідності до Методичних рекомендацій щодо виявлення ознак неплатоспроможності не є безумовним доказом доведення боржника до банкрутства, а його наявність (або його недоліки) чи відсутність не є визначальним критерієм притягнення винних осіб до субсидіарної відповідальності, оскільки встановлення підстав для її покладення належить до дискреційних повноважень суду, які здійснюються судом за результатами сукупної оцінки всіх наявних у справі доказів, в тому числі й цього звіту, який є лише одним із засобів доказування (висновок, викладений у постанові Касаційного господарського суд у складі Верховного Суду від 22.04.2021 у справі № 915/1624/16).
132. Відповідно до частини першої статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного                  строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який   вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або                        встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

133. Частиною першою статті 36 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" передбачено, що Верховний Суд є найвищим судом у системі судоустрою України, який забезпечує сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом.

134. До повноважень Верховного Суду згідно приписів статті 300 ГПК України не входить дослідження доказів, встановлення фактичних обставин справи або їх переоцінка, тобто об`єктом перегляду касаційним судом є виключно питання застосування права.

135. ЄСПЛ неодноразово зазначав, що навіть якщо національний суд володіє певною межею розсуду, віддаючи перевагу тим чи іншим доводам у конкретній справі та приймаючи докази на підтримку позицій сторін, суд зобов`язаний мотивувати свої дії та рішення (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ "Олюджіч проти Хорватії"). Принцип справедливості, закріплений у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, порушується, якщо національні суди ігнорують конкретний, доречний та важливий довід, наведений заявником (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справах "Мала проти України", "Богатова проти України").

136. Право може вважатися ефективним, тільки якщо зауваження сторін насправді "заслухані", тобто належним чином вивчені судом (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справах "Дюлоранс проти Франції", "Донадзе проти Грузії"). Завданням національних судів є забезпечення належного вивчення документів, аргументів і доказів, представлених сторонами (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі "Ван де Гурк проти Нідерландів").

137. Відповідно до статті 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

138. Однак, без дослідження і з`ясування наведених вище обставин ухвалені у справі оскаржені судові рішення та зроблені в них висновки не можна вважати правомірними та обґрунтованими.

139. Не з`ясувавши відповідних обставин та не дослідивши пов`язані з ними докази, суди попередніх інстанцій допустили порушення норм процесуального права, а саме статей 13, 86, 269 частини п`ятої статті 236 ГПК України, щодо повного та всебічного дослідження обставин, доказів та аргументів сторін, що мають значення для вирішення питання наявності/відсутності підстав покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника на відповідачів 1, 2.

140. З огляду на наведене вище, касаційна скарга КП "Облводоканал" Запорізької обласної ради підлягає задоволенню судом частково.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

141. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.

142. Згідно із пунктом 1 частини третьої статті 310 ГПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 287 цього Кодексу.

143. Справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущені тільки цим судом. У всіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції (частина четверта статті 310 ГПК України).

144. За таких обставин відсутність у Верховного Суду процесуальної можливості з`ясувати дійсні обставини справи перешкоджає прийняттю рішення по суті справи, тому оскаржені судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій підлягають скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

145. Під час нового розгляду справи, суду слід взяти до уваги висновки викладені в цій постанові, вжити всі передбачені законом заходи для всебічного, повного і об`єктивного встановлення обставин справи, прав і обов`язків сторін, надавши оцінку наведеним вище обставинам в контексті їх впливу на вирішення питання наявності/відсутності підстав для покладення на засновника, власника (орган місцевого самоврядування) боржника та орган, уповноважений управляти майном боржника (виконавчий комітет) субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями комунального комерційного підприємства. Зокрема дослідити та надати оцінку:
- обставинам: 1) створення КП "Новоолександрівський сількомунгосп", 2) за рахунок яких активів було створене таке підприємством відповідачем 1 (Новоолександрівською сільською радою), 3) передачі цьому підприємству майна, яке раніше було в господарському віданні боржника;
- договору від 01.06.2021 № 01/06, укладеному між заявником, відповідачем 1 та КП "Облводоканал" Запорізької обласної ради, впливу його укладення між сторонами та погашення за ним заборогованості в сумі 500 000,00 грн на розмір субсидіарної відповідальності, наявність підстав для її покладення на відповідачів 1, 2 у заявленому розмірі та наявності інших фактів погашення боргових зобов`язань боржника його засновниками;
- розміру субсидіарної відповідальності 1, 2, зокрема: складових елементів заявленої суми субсидіарної відповідальності, періодів її утворення, обґрунтованості її солідарного стягнення в розмірі саме 9 399 732,31 грн у співставленні із сумою визнаних кредиторських вимог;
- перебування на балансі СКП "Конка" екскаватора, період його знаходження на балансі боржника, подальшого руху цього активу боржника, в тому числі  передачі його на баланс іншої юридичної особи (у разі такого) тощо;
- доводам ліквідатора СКП "Конка" Забродіна О. М. щодо вилучення власником майна, непередання ліквідатору первинної фінансово-господарської документації боржника, тривалої відсутності управління підприємством з боку його керівника;
- обставинам ненадання відповідачем 1 на неодноразові запити ліквідатора та витребування ухвалою суду від 08.04.2021, яка залишена без виконання, засвідчених копій рішень, розпоряджень тощо про створення СКП Конка, формування статутного фонду, передачу майна та всіх інших документів, які приймались органом місцевого самоврядування щодо СКП "Конка";
- діям відповідачів 1, 2 у взаємозв`язку з іншими обставинами справи на предмет добросовісності, сприяння у наданні доказів вжиття ними  заходів недопущення банкрутства боржника, доцільності таких заходів, відповідності їх інтересам боржника тощо.

Щодо судових витрат

146. Частиною чотирнадцятою статті 129 ГПК України передбачено, якщо суд апеляційної, касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

147. Оскільки в цьому випадку справа направляється на новий розгляд до суду першої інстанції, розподіл судових витрат Верховним Судом не здійснюється.

Висновки щодо застосування норм права 

148. Обов`язок засновника, власника майна (органу, уповноваженого управляти майном) боржника передбачити можливість настання негативних для боржника наслідків вилучення у нього майна, не проведення ним господарської діяльності, збільшення кредиторської заборгованості тощо та вчинити передбачені законом заходи щодо запобігання банкрутству боржника перебувають у                    причинно-наслідковому зв`язку із обставинами неможливості боржником здійснювати господарську діяльність та отримувати прибуток (його неплатоспроможності).

149. Невиконання засновником боржника, власником майна (органом, уповноваженим управляти майном) комунального комерційного підприємства обов`язку передбачити можливість настання негативних для нього наслідків у зв`язку з вилученням у нього майна, яке перебувало у користуванні боржника на праві господарського відання, збільшенням кредиторської заборгованості тощо та вчинити встановлені законом заходи щодо запобігання банкрутству боржника свідчить про наявність вини засновника, власника майна (органу, уповноваженого управляти майном) у формі простої необережності і, як наслідок, підстав для покладення на нього субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника.

150. У разі доведення обставин того, що стан неплатоспроможності боржника - комунального підприємства настав унаслідок передачі його активів іншій юридичній особі, вчинення інших дій, що мали негативні наслідки для боржника, в тому числі невжиття в межах наявних повноважень за обставин очевидного погіршення стану платоспроможності боржника заходів щодо запобігання його банкрутству, на власника боржника (орган місцевого самоврядування) та орган, уповноважений управляти майном (виконавчий комітет) може бути покладена субсидіарна відповідальність за зобов`язаннями такого боржника.

На підставі викладеного та керуючись статтями 286, 300, 301, 308, 310, 314, 315, 317, 326 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Комунального підприємства "Облводоканал" Запорізької обласної ради задовольнити частково.

2. Постанову Центрального апеляційного господарського суду від 18.08.2022 та ухвалу Господарського суду Господарського суду Запорізької області                        від 01.02.2022 у справі № 908/2694/20 скасувати повністю.

3. Справу № 908/2694/20 направити на новий розгляд до Господарського суду Запорізької області.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                          О. О. Банасько

Судді                                                                                                    В. В. Білоус

                                                                                                    В. І. Картере