Постанова                                      
Іменем України                                 
 
26 жовтня 2022 року
м. Київ
 
справа № 577/779/21
провадження № 61-1039св22
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Синельникова Є. В.,
суддів: Білоконь О. В., Осіяна О. М., Сакари Н. Ю. (суддя-доповідач),                 Хопти С. Ф.,
 
учасники справи:
позивачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,
відповідачі: Попівська об`єднана територіальна громада, Державна іпотечна установа,
треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору:  Офіс Генерального прокурора, ОСОБА_3 ,
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на постанову Сумського апеляційного суду від 09 грудня 2021 року у складі колегії суддів: 
Кононенко О. Ю., Собини О. І., Ткачук С. С.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
1. Описова частина
Короткий зміст позовних вимог
У лютому 2021 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до Попівської об`єднаної територіальної громади, Державної іпотечної установи, треті особи: Офіс Генерального прокурора, ОСОБА_3 , про усунення перешкод у користуванні квартирою АДРЕСА_1 шляхом зобов`язання Державної іпотечної установи передати, а Попівську об`єднану територіальну громаду Конотопського району Сумської області прийняти вказану квартиру до комунальної власності.
Позовні вимоги мотивовані тим, що їх чоловікові та батькові ОСОБА_3 , як працівнику органів прокуратури Сумської області, у 2010 році на підставі ордеру № 011, виданого Кузьківською сільською радою Конотопського району, була надана у користування трьохкімнатна квартира 
АДРЕСА_1 на сім`ю у складі 4-х осіб: ОСОБА_3 ; дружина - ОСОБА_1 ; дочки: ОСОБА_2 , 
ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Зазначена квартира була придбана Державною іпотечною установою на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 05 серпня 2009 року 
№ 832 «Питання забезпечення житлом окремих категорій громадян, які відповідно до законодавства потребують поліпшення житлових умов» та окремих постанов (розпоряджень) КМУ, а Кабінет Міністрів України затверджував поіменні списки громадян, яким надавались квартири.
Вказану квартиру вони вирішили приватизувати на ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та неповнолітню ОСОБА_4 , однак від Попівської об`єднаної територіальної громади, до складу якої увійшла Кузьківська сільська рада, отримали відповідь про відсутність підстави для надання дозволу на приватизацію цієї квартири, оскільки спірна квартира в комунальну власність до Кузьківської сільської ради прокуратурою Сумської області не передавалась. 
За повідомленням прокуратури Сумської області вказана квартира на баланс прокуратури області не приймалась і для вирішення питання про приватизацію даного житла їм належить звернутися до органів місцевої влади та самоврядування або до суду. 
Офіс Генерального прокурора повідомив, що відповідно до діючого на момент отримання зазначеної квартири законодавства, органи прокуратури не були органами, які виконують функції з управління об`єктами державної власності та не мали права приймати, обліковувати на балансі житловий фонд, ця квартира не належить до сфери управління органів прокуратури. 
Сумська обласна прокуратура повідомила, що спірна квартира не має статусу службового житла і тому вони не можуть клопотати перед Кузьківською сільською радою про передачу вказаної квартири до комунальної власності.
Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно квартира АДРЕСА_1 перебуває у державній власності, власником є держава в особі Кабінету Міністрів України, Державна іпотечна установа на праві господарського відання.
Посилаючись на те, що вони є належними користувачами спірної квартири, проте не мають можливості користуватися своїми правами користувачів та реалізовувати їх в повному обсязі, передбаченому законодавством України, до вирішення питання передачі Державною іпотечною установою та приймання Кузьківською сільською радою вказаного житла до комунальної власності, просили усунути їм перешкоди у користуванні квартирою АДРЕСА_1 шляхом зобов`язання Державної іпотечної установи передати, а Попівську об`єднану територіальну громаду, до складу якої увійшла Кузьківська сільська рада Конотопського району Сумської області, прийняти зазначену квартиру до комунальної власності.
Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції
Рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 27 липня 2021 року у складі судді Рідзевської І. О. позовні вимоги задоволено.
Усунуто перешкоди у користуванні ОСОБА_1 , ОСОБА_2 квартирою 
АДРЕСА_1 шляхом зобов`язання Державної іпотечної установи передати, а Попівську об`єднану територіальну громаду Конотопського району Сумської області прийняти квартиру АДРЕСА_1 до комунальної власності.
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що Державною іпотечною установою неправомірно проведено за собою державну реєстрацію прав власності на спірну квартиру, оскільки ця установа не може мати нерухоме майно на праві власності. Враховуючи, що наразі право власності на спірну квартиру зареєстровано за Державною іпотечною установою, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, зазначене позбавляє позивачів захисту своїх прав та інтересів в інший спосіб, зокрема, через визнання дій органу приватизації неправомірними та зобов`язання розглянути питання передачі спірної квартири у власність йому та членам його родини, адже спірну квартиру у комунальну власність фактично не передано.

Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції
 
Постановою Сумського апеляційного суду від 09 грудня 2021 року апеляційну скаргу Державної іпотечної установи задоволено. Рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 27 липня 2021 року скасовано та ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову. Вирішено питання про розподіл судових витрат.
 
Відмовляючи у задоволенні позову, апеляційний суд виходив з того, що Державна іпотечна установа є неналежним відповідачем у справі, оскільки виконала всі дії з передачі вказаної у позові квартири в розпорядження Генеральної прокуратури України, яка і повинна була розпорядитися переданою квартирою на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 05 серпня 2009 року № 832 «Питання забезпечення житлом окремих категорій громадян, які відповідно до законодавства потребують поліпшення житлових умов» та окремих постанов (розпоряджень) Кабінету Міністрів України.
 
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції 
 
У січні 2022 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на постанову Сумського апеляційного суду від 09 грудня 2021 року.
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 21 квітня 2022 року відкрито касаційне провадження у справі, витребувано цивільну справу і надано строк для подання відзиву на касаційну скаргу. 
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 12 жовтня 2022 року справу призначено до розгляду у складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами. 
Аргументи учасників справи
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу
 
У касаційній скарзі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просять скасувати постанову апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.
 
Як на підставу касаційного оскарження заявники посилаються на відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах (пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України).
 
Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційний суд належним чином не оцінив наявні в матеріалах справи докази, зокрема, не врахував, що відповідно до діючого на момент отримання зазначеної квартири законодавства органи прокуратури не були органами, які виконують функції управління об`єктами державної власності та не мали права приймати, обліковувати на балансі житловий фонд. Законом України «Про прокуратуру» Офіс Генерального прокурора не наділений правом володіти відомчим житловим фондом та здійснювати квартирний облік.
 
З огляду на вказане вважає, що не можна вважати правомірним акт приймання-передачі квартири між Генеральною прокуратурою України та Державною іпотечною установою.
 
Крім того, апеляційним судом не враховано, що на даний час за Державною іпотечною установою зареєстровано право власності на спірну квартиру, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
 
Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу
 
У травні 2022 року до Верховного Суду надійшов відзив на касаційну скаргу, в якому представник Офісу Генерального прокурора - прокурор відділу представництва інтересів органів прокуратури першого управління Департаменту представництва інтересів держави в суді зазначав, що спірне житло на балансі Генеральної прокуратури України (Офісу Генерального прокурора) не перебувало та до сфери управління органів прокуратури не відносилось. Житловим кодексом України не передбачено перебування на обліку органів прокуратури житлового фонду. Форма акта приймання-передачі квартир, придбаних Державною іпотечною установою, передбачає передачу квартир Державною іпотечною установою безпосередньо в комунальну власність.
 
Зазначає, що у Попівської територіальної громади (яка створена відповідно до законодавства у 2020 році та в яку входить село Кузьки) є підстави для прийняття в комунальну власність від Державної іпотечної установи зазначеної квартири для подальшого здійснення її приватизації.

Фактичні обставини справи, встановлені судами
Судами попередніх інстанцій встановлено, що старшого помічника Конотопського міжрайонного прокурора ОСОБА_3., на підставі пункту 13.6 «Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР» в 1999 році було взято на облік забезпечення жилою площею.
Відповідно до Свідоцтва про право власності на нерухоме майно 
від 04 березня 2010 року номер 308 та Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно трикімнатна квартира АДРЕСА_1 перебуває у власності Держави в особі Кабінету Міністрів України. Державна іпотечна установа на праві господарського відання.
Балансова вартість квартири АДРЕСА_1 складає 236 400,00 грн.
Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 05 серпня 2009 року № 832 «Питання забезпечення житлом окремих категорій громадян, які відповідно до законодавства потребують поліпшення житлових умов» та окремих постанов (розпоряджень) Кабінету Міністрів України було здійснено розподіл придбаних Державною іпотечною установою квартир, зокрема, квартири АДРЕСА_1 .
На підставі розпорядження Кабінету Міністрів України від 11 лютого 
2010 року № 217-р «Питання надання громадянам квартир, що придбані Державною іпотечною установою у с. Кузьки» та відповідно до акту прийому-передачі від 12 березня 2010 року квартиру АДРЕСА_1 передано Державною іпотечною установою Генеральній прокуратурі України, а у подальшому за актом приймання-передачі від 24 березня 2016 року передано оригінали правовстановлюючих документів на вказану квартиру уповноваженому представнику прокуратури Сумської області.
27 липня 2011 року Кабінетом Міністрів України було прийнято постанову 
№ 855 «Деякі питання передачі квартир, придбаних Державною іпотечною установою», якою було затверджено порядок безоплатної передачі квартир, що придбані іпотечною установою відповідно до актів Кабінету Міністрів України та знаходяться на її балансі, визначеним у цих актах органам. Пунктом 2 вказаного порядку передбачено, що квартири передаються безоплатно відповідно до актів Кабінету Міністрів України в управління відповідного органу (Міноборони, МВС, МНС, СБУ, Служба зовнішньої розвідки, Адміністрації Держприкордонслужби, ДПтС, Управління державної охорони, Генеральної прокуратури України (Офісу Генерального прокурора). 
Відповідно до пункту 5 Порядку № 855 безоплатна передача квартир оформляється актом приймання-передачі, складеним на підставі актів Кабінету Міністрів України щодо надання громадянам квартир.
Відповідно до ордеру на жиле приміщення № 011, виданого Кузьківською сільською радою Конотопського району Сумської області, ОСОБА_3 з сім`єю із 4-х чоловік (дружина ОСОБА_4 та дочки: ОСОБА_2 , 
ОСОБА_1 ) на право зайняття жилого приміщення жилою площею 37,5 кв. м, яке складається з 3-х кімнат у ізольованій квартирі за адресою: АДРЕСА_2 . Підстава видачі ордеру: розпорядження Кабінету Міністрів України 
від 11 лютого 2010 року № 217.
З метою належного виконання вимог постанов та розпоряджень Уряду між Державною іпотечною установою та Генеральною прокуратурою України проведено звірку щодо переданих у 2010 році квартир. 
Актом звірки від 31 жовтня 2012 року засвідчено, що квартира 
АДРЕСА_1 , придбана для співробітника органу прокуратури України Державною іпотечною установою, передана Генеральній прокуратурі України та Кузьківській селищній раді для надання ОСОБА_3 .
Згідно з актом прийому-передачі документів від 24 березня 2016 року, укладеного між Уповноваженим представником Державної іпотечної установи заступником Голови правління Зоца Ю. В. та Уповноваженим представником Прокуратури Сумської області Казіміровим С. Ю., свідоцтво про право власності на нерухоме майно, що знаходиться за адресою: 
АДРЕСА_2 , та витяг з бухгалтерського балансового рахунку Державної іпотечної установи, на якому обліковується вказана квартира, були передані уповноваженому представнику прокуратури Сумської області.
Також з матеріалів справи вбачається, що рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 26 червня 2019 року, залишеним без змін постановою Сумського апеляційного суду від 17 грудня 2019 року, відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , яка діяла в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , про визнання права власності на спірну квартиру (справа 577/217/18, провадження 2/577/20/19).
За інформацією Офісу Генерального прокурора від 03 червня 2020 року спірна квартира не належить до сфери управління органів прокуратури. Відповідно до діючого на момент отримання зазначеної квартири законодавства, органи прокуратури не були органами, які виконують функції управління об`єктами державної власності та не мали права приймати, обліковувати на балансі житловий фонд.
Згідно з повідомленням Сумської обласної прокуратури квартира АДРЕСА_1 не має статусу службового житла.
2. Мотивувальна частина 
Позиція Верховного Суду
Положенням частини другої статті 389 ЦПК України встановлено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;  4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьоюстатті 411 цього Кодексу.
Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Зазначеним вимогам закону постанова апеляційного суду у повній мірі не відповідає.
Згідно з частиною першою статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Реалізація принципу змагальності сторін у цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Конституції України.
Згідно з частиною третьою статті 12, частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (стаття 76 ЦПК України).
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (стаття 77 ЦПК України).
Як встановлено судами попередніх інстанцій, предметом позову у цій справі є усунення перешкод у користуванні квартирою АДРЕСА_1 шляхом зобов`язання Державної іпотечної установи передати, а Попівську об`єднану територіальну громаду Конотопського району Сумської області прийняти вказану квартиру до комунальної власності.
Звертаючись до суду з цим позовом, позивачі посилалися на неможливість реалізувати своє право на приватизацію займаного ними житла відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» та порушення їх права на реєстрацію та зняття з реєстрації у ньому членів сім`ї, оскільки спірна квартира не була передана до комунальної власності. 
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом апеляційної інстанції, згідно з пунктами 21, 22 Статуту Державної іпотечної установи в редакції від 03 листопада 2009 року, майно Установи становлять основні фонди та оборотні активи, інші активи, вартість яких відображається в бухгалтерському обліку Установи. Майно Установи є державною власністю і закріплюється за нею на праві господарського відання. Установа в порядку, встановленому законодавством та цим Статутом, володіє, користується і розпоряджається належним їй майном, вчиняючи стосовно нього будь-які дії, що не суперечать законодавству, меті її діяльності, з урахуванням обмежень правоможності розпорядження окремими видами майна, визначеними законодавством.
Розділом 2 Методичних рекомендацій стосовно оформлення права власності на нерухоме майно, придбане Державною іпотечною установою, та державної реєстрації такого права, затверджених Наказом Мінюстом юстиції України від 22 січня 2010 року № 92/5, визначено, що актами Кабінету Міністрів України затверджувалися переліки, якими передбачена передача квартир від Державної іпотечної установи до головних розпорядників бюджетних коштів та органів місцевого самоврядування із наступною компенсацією Установі витрат, пов`язаних з їх придбанням.
У розділі 3 зазначених Методичних рекомендацій було визначено, що у випадку оформлення права власності на придбані Державною іпотечною установою квартири, оформлення та державну реєстрацію на них слід здійснювати за державою, а у свідоцтві про право власності на нерухоме майно та, відповідно, у Реєстрі прав власності на нерухоме майно повинна робитися відмітка, що майно закріплено на праві господарського відання за Державною іпотечною установою.
Після придбання спірної квартири та реєстрації права власності на неї за Державою, Державна іпотечна установа, на праві господарського відання, здійснювала передачу квартир до головних розпорядників бюджетних коштів для поліпшення житлових умов громадян відповідно до поіменних списків громадян, затверджених Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України «Деякі питання передачі квартир, придбаних Державною іпотечною установою» № 855, прийнятою на виконання статті 30 Закону України «Про Державний бюджет на 2011 рік», було затверджено порядок безоплатної передачі квартир, що придбані Державною іпотечною установою, відповідно до актів Кабінету Міністрів України, які закріплені за нею на праві повного господарського відання та перебувають на її балансі, визначеним у таких актах органам.
Пунктом 2 Постанови № 855 визначено, що квартири повинні були передаватись безоплатно відповідно до актів Кабінету Міністрів України в управління відповідних органів державної влади та з державної власності у комунальну власність територіальних громад.
Відповідно до пункту 5 Постанови № 855 безоплатна передача квартир оформлювалась актом приймання-передачі квартир, складеним на підставі актів Кабінету Міністрів України щодо надання громадянам квартир.
Згідно з пунктом 8 Постанови № 855 Державна іпотечна установа та органи, яким були передані квартири, відображали в установленому порядку факт здійснення операції з передачі квартир у бухгалтерському обліку.
З матеріалів справи вбачається, що на підставі розпорядження Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2010 року № 217-р «Питання надання громадянам квартир, що придбані Державною іпотечною установою у с. Кузьки» та відповідно до акту прийому-передачі від 12 березня 2010 року квартиру АДРЕСА_1 передано Державною іпотечною установою Генеральній прокуратурі України.
На виконання вимог Постанови № 855 Державною іпотечною установою та Генеральною прокуратурою України був підписаний акт звірки від 31 жовтня 2012 року, яким підтверджується, що Установа передала до сфери управління Генеральної прокуратури України для надання громадянину ОСОБА_3 квартиру АДРЕСА_1 та на підставі акту № 6 приймання-передачі документів від 24т березня 2016 року передано оригінали правовстановлюючих документів на вказану квартиру уповноваженому представнику прокуратури Сумської області.
Державна іпотечна установа відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 03 червня 2013 року № 391 «Про зменшення статутного капіталу ДІУ та внесення змін до її Статуту» після передачі спірної квартири до Генеральної прокуратури України, списала її з свого балансу.
Разом з тим, органи прокуратури, які за актом приймання-передачі квартири отримали від Державної іпотечної установи квартиру 
АДРЕСА_1 , яка передана в користування позивачів, не здійснили дії щодо перереєстрації прав, в результаті чого в Державному реєстрі прав не нерухоме майно міститься запис про те, що спірна квартира перебуває у власності Держави в особі Кабінету Міністрів України. Державна іпотечна установа на праві господарського відання.
Крім того, суд касаційної інстанції зазначає, що на час видачі позивачу ордеру на спірну квартиру була чинною Постанова Кабінету Міністрів України № 1037 від 23 вересня 2009 року «Про розподіл квартир, що придбані Державною іпотечною установою» (постанова втратила чинність на підставі Постанови КМ №855 (855-2011-п) від 27 липня 2011 року, якою був затверджений Порядок розподілу квартир, що придбані Державною іпотечною установою, абзацом 18 пункту 3 якого було передбачено, що квартири, що розподіляються між працівниками державних органів, а також військовослужбовцями, особами рядового і начальницького складу, що проходять службу у військових формуваннях, підпорядкованих таким органам, мають правовий режим службових.
Згідно частини першої статті 118 ЖК України службові жилі приміщення призначаються для заселення громадянами, які у зв`язку з характером їх трудових відносин повинні проживати за місцем роботи або поблизу від нього. Жиле приміщення включається до числа службових рішенням виконавчого комітету районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів. Під службові жилі приміщення виділяються, як правило, окремі квартири.
Згідно частини першої статті 122 ЖК України на підставі рішення про надання службового жилого приміщення виконавчий комітет районної, міської, районної в місті ради народних депутатів видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення у надане службове жиле приміщення.
Віднесення спірної квартири до статусу службової підтверджено також і листом Прокуратури Сумської області від 03 квітня 2020 року №13/2-3425-20, а також листом Кузьківської сільської ради Конотопського району Сумської області від 30 липня 2020 року №269/02-25. При цьому, як вбачається з листа Прокуратури Сумської області, остання мала намір клопотати до Кузьківської сільської ради щодо передачі у комунальну власність трикімнатної квартири АДРЕСА_1 , однак для підготовки відповідного клопотання ОСОБА_1 слід надати копії документів на вказану квартиру, які були нею отримані відповідно до розписки, складеної 07 квітня 2016 року.
За таких обставин, враховуючи, що Державна іпотечна установа виконала всі дії з передачі спірної квартири в розпорядження Генеральної прокуратури України для надання її громадянам, однак, передача квартири АДРЕСА_1 з державної власності в комунальну власність територіальної громади мала здійснюватися на підставі відповідного акту Кабінету Міністрів України, колегія суддів касаційного суду дійшла висновку, що у задоволенні позову слід відмовити за необґрунтованістю.
За викладених обставин апеляційний суд зробив правильний висновок про відмову в задоволенні позову, однак помилився щодо мотивів такої відмови.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
Частиною першою, четвертою статті 412 ЦПК України визначено, що підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу задовольнити частково, постанову апеляційного суду змінити шляхом викладення її мотивувальної частини у редакції цієї постанови.
Щодо судових витрат
Згідно із частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Оскільки Верховний Суд змінює судове рішення, але виключно в частині мотивів його ухвалення, то новий розподіл судових витрат не здійснюється.
Керуючись статтями 400, 409, 412, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 задовольнити частково.
Постанову Сумського апеляційного суду від 09 грудня 2021 рокузмінити, виклавши її мотивувальну частину в редакції цієї постанови.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
 
Головуючий   Судді: | Є. В. Синельников    О. В. Білоконь   О. М. Осіян   Н. Ю. Сакара   С. Ф. Хопта