ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2022 року	Львів	Справа № 140/3359/22 пров. № А/857/10934/22	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі: 
головуючого судді                                                  Пліша М.А.,
суддів                                                                       Гінди О.М., Ніколіна В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 15 червня 2022 року (головуючий суддя Костюкевич С.Ф., м. Луцьк) по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту соціальної політики Луцької міської ради Волинської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд першої інстанції з позовом до Департаменту соціальної політики Луцької міської ради про визнання протиправними та скасування рішення у формі протоколу від 30.11.2021 про припинення надання житлової субсидії, рішення № 1/21-721 від 30.11.2021  про визначення обсягу надміру виплачених коштів у вигляді житлових субсидій; зобов`язання прийняти рішення про відновлення надання житлової субсидії для оплати житлово-комунальних послуг для житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .
Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 15 червня 2022 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.
Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку, та просить таке скасувати і прийняти нове, яким позов задовольнити.
В апеляційній скарзі зазначає, що підпункт 4 пункту 6 Положення про порядок призначення житлових субсидій, затвердженого постановою КМУ від 21.10,1995 року № 848 (у редакції постанови КМУ від 27,04,2018 року № 329), на який посилається відповідач, відсутній у поточній редакції зазначеного Положення, яка діяла станом на 30.11.2021 (на момент виявлення правопорушення, вчиненого позивачем під час звернення про надання житлової субсидії).
Натомість, у чинній редакції містяться схожі за змістом норми, які викладені наступним чином:
Пункт 14. Житлова субсидія не призначається (у тому числі на наступний період), якщо:
Підпункт 4) будь-хто із складу домогосподарства або член сім`ї особи із складу домогосподарства протягом 12 місяців перед місяцем звернення за призначенням житлової субсидії, призначенням житлової субсидії без звернення здійснив на суму, яка на дату проведення операції перевищує 50 тис. гривень:
(абзац 2) купівлю земельної ділянки, квартири (будинку) (крім житла, отриманого або придбаного за рахунок державного чи місцевого бюджету), іншого нерухомого майна, транспортного засобу (механізму), цінних паперів та інших фінансових інструментів, віртуальних активів (у значенні, наведеному в Законі України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення"), будівельних матеріалів, інших товарів довгострокового вжитку або оплатив (одноразово) будь-які роботи або послуги (крім медичних, освітніх та житлово-комунальних послуг згідно із соціальною нормою житла (в тому числі понаднормової площі житла у випадку, зазначеному в пункті 10 цього Положення) та соціальними нормативами житлово-комунального обслуговування);
(абзац 3) платіж (платежі), що випливає з правочинів, за якими передбачено набуття майнових прав на нерухоме майно та/або транспортні засоби (механізми) (крім об`єктів спадщини та дарування);
У пункті 119 Положення про порядок призначення житлових субсидій, затверд женого постановою КМУ від 21.10.1995 року № 848 (у редакції постанови КМУ від 15.11.2021 року № 1184, яке діє на даний час та діяло на момент виявлення правопорушення, вчиненого позивачем), зазначено: за рішенням структурного підрозділу з питань соціального захисту населення надання раніше призначеної житлової субсидії припиняється, у тому числі за поданням управителів, об`єднань, виконавців комунальних послуг у разі, коли:
домогосподарству припинено надання житлово-комунальної послуги (послуг);
громадянин не виконує зобов`язання за договором про реструктуризацію заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг;
у заяві та/або декларації громадянин зазначив недостовірні дані, що вплинуло на встановлення права на житлову субсидію або визначення її розміру на суму, яка перевищує 10 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на день призначення житлової субсидії:
громадянин не повідомив структурному підрозділу з питань соціального захисту населення про обставини, зазначені у пункті 90 цього Положення, протягом 30 календарних днів з дня їх виникнення.
В абзаці 9 пункту 90 зазначеного Положення вказано: громадянин, якому призначено житлову субсидію, зобов`язаний протягом 30 календарних днів поінформувати структурний підрозділ з питань соціального захисту населення про виникнення обставин, зокрема щодо: отримання ним або членом сім`ї особи із складу домогосподарства одноразово доходу у сумі, що перевищує 25-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб (крім цільової благодійної допомоги, що надається на здобуття освіти, отримання медичних послуг, подолання наслідків стихійного лиха, аварій, епідемій та епізоотій загальнодержавного або місцевого характеру, екологічних, техногенних та інших катастроф у місцевостях, оголошених зонами надзвичайної екологічної ситуації; страхових виплат на медичну та соціальну допомогу; спадщини у вигляді нерухомого майна або основної його частини; гранту або стипендії на навчання).
Отже, відповідно до абз. 9 п. 90 Положення на момент виявлення вчиненого позивачем правопорушення (30.11.2021 року) інформування про обставину набуття права власності на земельну ділянку в порядку спадкування не було необхідним для одержувача субсидії.
У статті 58 Конституції України зазначено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
У рішенні Конституційного Суду України від 09.02.1999 року у справі за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) зазначено наступне: «У регулюванні суспільних відносин застосовуються різні способи дії в часі нормативно-правових актів. Перехід від однієї форми регулювання суспільних відносин до іншої може здійснюватися, зокрема, негайно (безпосередня дія), шляхом перехідного періоду (ультраактивна форма) і шляхом зворотної дії (ретроактивна форма).
За загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.
Дія нормативно-правових актів у часі раніше визначалась тільки в окремих законах України (стаття 6 Кримінального кодексу України (2001-05), стаття 8 Кодексу України про адміністративні правопорушення (80731-10), стаття 3 Цивільного процесуального кодексу України (1501-06) та інші). Конституція України, закріпивши частиною першою статті 58 положення щодо неприпустимості зворотної дії в часі законів та інших нормативно-правових актів, водночас передбачає їх зворотну дію в часі у випадках, коли вони пом`якшують або скасовують юридичну відповідальність особи, що є загальновизнаним принципом права. Тобто щодо юридичної відповідальності застосовується новий закон чи інший нормативно-правовий акт, що пом`якшує або скасовує відповідальність особи за вчинене правопорушення під час дії нормативно-правового акта, яким визначались поняття правопорушення і відповідальність за нього.
Відповідальність можлива лише за наявності в законі чи іншому нормативно- правовому акті визначення правопорушення, за яке така юридична відповідальність особи передбачена, і яка може реалізовуватись у формі примусу зі сторони уповноваженого державою органу».
Таким чином, суд першої інстанції не взяв до уваги, що ОСОБА_1 не може бути притягненим до юридичної відповідальності (зокрема у виді припинення надання раніше призначеної житлової субсидії та повернення надміру виплачених коштів) за нездійснення декларування набутого ним у спадок майна, яке відбулося 03 серпня 2018 року, оскільки станом на момент виявлення співробітниками Департаменту соціальної політики Луцької міської ради вчиненого ним правопорушення (30 листопада 2021 року), норми Положення про порядок призначення житлових субсидій, затвердженого постановою КМУ від 21.10.1995 року N° 848 були викладені в іншій редакції, які не передбачали обов`язку декларування майна, набутого шляхом спадкування, а також набуття такого майна не було підставою для непризначення заявнику житлової субсидії чи повернення надміру виплачених коштів.
З моменту недекларування позивачем набуття у власність у порядку спадкування земельної ділянки (03.08.2018 року) до моменту виявлення цього факту (30.11.2021) сплило більше трьох років часу.
Згідно п. 3 ч.1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Згідно ч.1 та ч. 2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Заслухавши суддю доповідача, вивчивши матеріали справи, та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних міркувань.  
Судом першої інстанції встановлено, що 03.08.2018 ОСОБА_1 звернувся до Департаменту соціальної політики Луцької міської ради з заявою про призначення житлової субсидії, подавши декларацію про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії.
Згідно рішення про призначення субсидії від 26.10.2018, ОСОБА_1 призначено житлову субсидію з жовтня 2018 року по квітень 2019 року включно.
У подальшому було здійснено розрахунок та призначення житлової субсидії позивачу на періоди з жовтня 2019 по квітень 2020 року (рішення від 24.02.2020), із травня 2020 по квітень 2021 (рішення від 20.07.2020), із травня 2021 по квітень 2022 (рішення від 29.06.2021).
Відповідно до акту №574 від 19.11.2021 за результатами проведеної перевірки правильності та повноти інформації, що надається заявником для призначення державних соціальних допомог виявлено набуття права власності на земельну ділянку 0,2501 га., вартість якої перевищує 50 тис. грн.
30.11.2021 відповідачем було прийнято рішення у формі протоколу про припинення надання позивачу житлової субсидії з грудня 2021 року у зв`язку з тим, що позивачем зазначено недостовірні дані, що вплинуло на встановлення права на житлову субсидію, відповідно до пункту 119 Положення про порядок призначення житлових субсидій, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.1995 №848 зі змінами.
Згідно рішення про визначення обсягу надміру виплачених коштів у вигляді житлових субсидій №     1/21-721 від 30.11.2021, за період з жовтня 2018 року по квітень 2019 pоку ОСОБА_1 надано житлову субсидію у розмірі 18 572,29 грн. У зв`язку з тим, що не задекларовано набуття права власності на нерухоме майно, набуте протягом 12 місяців перед зверненням за призначенням субсидії на суму, яка на дату набуття права власності перевищує 50 тис. грн. - заявник не мав права на отримання житлової субсидії у вказаний період. Крім того, позивачу встановлено термін для повернення надміру виплачених коштів у сумі 18 572,29 грн. до 25.04.2022.
03.12.2021 за № 11.2-8.6/15723/2021 Департамент надіслав позивачу повідомлення про повернення надміру виплачених коштів в сумі 18 572,29 грн..
04.01.2022 позивач звернувся до Департаменту із заявою, в якій просив поновити надання житлової субсидії з грудня 2021 року, однак листом № 11.2-9/897/2022 від 20.01.2022 відмовлено у поновленні субсидії на підставі пп. 4 п. 6 Положення № 848.
Розглядаючи спір, суд першої інстанції вірно врахував, що Постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.1995 №848 затверджено Положення про порядок призначення житлових субсидій, яке в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, визначає умови призначення та порядок надання громадянам таких житлових субсидій: щомісячної житлової субсидії на оплату житлово-комунальних послуг, а саме: житлової послуги - послуги з управління багатоквартирним будинком;    комунальних послуг - послуг з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами; щомісячної житлової субсидії на оплату витрат на управління багатоквартирним будинком, в якому створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, житлово-будівельний (житловий) кооператив (далі - об`єднання), а саме:    витрат на утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт; обслуговування внутрішньо-будинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, відповідно до яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів;    витрат на оплату комунальних послуг стосовно спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; житлової субсидії на придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива один раз на рік    (далі - Положення №848).
Відповідно до пункту 1 Положення №848 житлова субсидія є безповоротною адресною державною соціальною допомогою громадянам - мешканцям домогосподарств, що проживають в житлових приміщеннях (будинках) і не можуть самотужки платити за житлово-комунальні послуги, оплачувати витрати на управління багатоквартирним будинком.
Згідно пункту 2 Положення №848 право на отримання житлової субсидії мають громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України, що проживають у житлових приміщеннях (будинках).
За приписами пункту 3 Положення №848 призначення житлових субсидій та контроль за їх цільовим використанням здійснюється структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у мм. Києві і Севастополі держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх створення) рад (далі - структурні підрозділи з питань соціального захисту населення).
Пунктом 4 Положення №848 передбачено, що житлові субсидії призначаються за наявності різниці між розміром плати за житлово-комунальні послуги та/або скраплений газ, тверде та рідке пічне побутове паливо, за абонентське обслуговування для споживачів комунальних послуг, що надаються у багатоквартирних будинках за індивідуальними договорами, внесків за встановлення, обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку, внеску/платежу об`єднанню на оплату витрат на управління багатоквартирним будинком у межах соціальної норми житла, соціальних нормативів житлово-комунальних послуг, скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, витрат на управління багатоквартирним будинком (далі - соціальні норми житла та соціальні нормативи житлово-комунального обслуговування) і розміром обов`язкового відсотка платежу, визначеного в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до пункту 13 Положення №848 для призначення житлової субсидії громадянин, особа якого посвідчується паспортом або іншим документом, подає структурному підрозділу з питань соціального захисту населення за зареєстрованим місцем проживання (орендарі, внутрішньо переміщені особи - за фактичним місцем проживання):
заяву про призначення житлової субсидії за формою, встановленою    Мінсоцполітики (далі - заява);
декларацію про доходи    і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії, за формою, встановленою    Мінсоцполітики    (далі - декларація);
довідки про доходи - у разі зазначення в декларації доходів, інформація про які відсутня у ДФС, Пенсійному фонді України, фондах соціального страхування тощо і відповідно до законодавства не може бути отримана за запитом структурного підрозділу з питань соціального захисту населення у порядку, встановленому цим Положенням. У разі неможливості підтвердити такі доходи довідкою до декларації додається письмове пояснення із зазначенням їх розміру;
договір найму (оренди) житла (у разі наявності).
Громадянин несе відповідальність за подані відомості про доходи, майно, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на призначення житлової субсидії та на визначення її розміру.
Згідно    підпункту 4 пункту 6 Положення №848 передбачено, що житлова субсидія не призначається (у тому числі на наступний період), якщо:
- будь-хто із складу домогосподарства або член сім`ї особи із складу домогосподарства протягом 12 місяців перед зверненням за призначенням житлової субсидії, призначенням житлової субсидії без звернення здійснив купівлю або іншим законним способом набув право власності на земельну ділянку, квартиру (будинок), транспортний засіб (механізм), будівельні матеріали, інші товари довгострокового вжитку або оплатив (одноразово) будь-які послуги (крім медичних, освітніх та житлово-комунальних послуг згідно із соціальною нормою житла (в тому числі понаднормової площі житла у випадку, зазначеному у пункті 5 цього Положення) та соціальними нормативами житлово-комунального обслуговування) на суму, яка на дату купівлі, оплати, набуття права власності в інший законний спосіб перевищує 50 тис. гривень.
Згідно з абз.12 Положення №848 (в редакції на момент припинення субсидії позивачу) надання житлової субсидії у зазначених випадках припиняється з місяця, наступного за місяцем, в якому їх виявлено (якщо інше не передбачено заявою).
Поновлення надання житлової субсидії протягом сезону її призначення можливе лише у випадках, зазначених в абзацах другому та третьому цього пункту, з місяця, наступного за місяцем, в якому надійшло повідомлення про відновлення надання житлово-комунальної послуги (послуг), сплату заборгованості за житлово-комунальну послугу (послуги), оплату витрат на управління багатоквартирним будинком (абз.13).
У випадках, зазначених в абзацах четвертому - восьмому цього пункту, житлову субсидію після подання нових заяви та декларації може бути призначено лише на наступний опалювальний (неопалювальний) сезон за рішенням комісії (абз.15).
У випадках, зазначених в абзацах четвертому - восьмому цього пункту, на вимогу структурного підрозділу з питань соціального захисту населення, який призначив житлову субсидію, сума надміру перерахованої (виплаченої) житлової субсидії повертається громадянином до державного бюджету, а сума житлової субсидії, яка надавалася не у грошовій формі, повертається управителем, об`єднанням, виконавцем комунальних послуг до державного бюджету шляхом зняття відповідних сум з особових рахунків отримувачів субсидії (абз.16).
У випадках, зазначених в абзацах четвертому - сьомому цього пункту, житлову субсидію після подання нових заяви та декларації може бути поновлено протягом сезону її призначення за рішенням комісії (аз.17).
У даній спірній ситуації судом першої інстанції враховано, що відповідно до пп.5-1 п.6 Положення №848 (в редакції на момент припинення субсидії позивачу) житлова субсидія не призначається (у тому числі на наступний період), якщо: громадянин не повернув надміру перераховану (виплачену) суму житлової субсидії за попередні періоди її одержання на вимогу структурного підрозділу з питань соціального захисту населення або не сплачує суми до повернення, визначені відповідним структурним підрозділом з питань соціального захисту населення.
Суд першої інстанції вірно вважав правомірною відмову відповідача в поновленні виплати житлової субсидії, оскільки відсутні доказів повернення позивачем надміру перерахованої суми житлової субсидії.
Пунктом 6 Положення №848 (в редакції станом момент виникнення спірних правовідносин) визначено підстави для відмови у призначенні житлової субсидії.
Так підпунктом 4 пункту 6 Положення №848 передбачено, що житлова субсидія не призначається (у тому числі на наступний період), якщо: будь-хто із складу домогосподарства або член сім`ї особи із складу домогосподарства протягом 12 місяців перед зверненням за призначенням житлової субсидії, призначенням житлової субсидії без звернення здійснив купівлю або іншим законним способом набув право власності на земельну ділянку, квартиру (будинок), транспортний засіб (механізм), будівельні матеріали, інші товари довгострокового вжитку або оплатив (одноразово) будь-які послуги (крім медичних, освітніх та житлово-комунальних послуг згідно із соціальною нормою житла (в тому числі понаднормової площі житла у випадку, зазначеному у пункті 5 цього Положення) та соціальними нормативами житлово-комунального обслуговування) на суму, яка на дату купівлі, оплати, набуття права власності в інший законний спосіб перевищує 50 тис. гривень.
В свою чергу, після призначення субсидії, питання припинення надання такої субсидії не регулюється пунктом 6 Положення №848, а застосуванню підлягають приписи пункту 22 Положення №848.
Так, відповідно до абзацу 4 пункту 22 Положення №848, за рішенням комісії надання раніше призначеної житлової субсидії припиняється за поданням структурного підрозділу з питань соціального захисту населення, управителів, об`єднання, виконавців комунальних послуг у разі, коли:    громадянин не повідомив структурному підрозділу з питань соціального захисту населення про обставини, зазначені у    пункті 16    цього Положення, протягом 30 календарних днів з дня їх виникнення.
Водночас, пунктом 16 положення №848 передбачено, що громадянин, якому призначено житлову субсидію, зобов`язаний протягом 30 календарних днів проінформувати структурний підрозділ з питань соціального захисту населення про обставини для перерахунку призначеної житлової субсидії, зокрема:    настання умов, зазначених у    підпунктах 2    і    4    пункту 6 цього Положення
Також, пунктом 22 Положення №848 передбачено, що у випадках, зазначених в абзацах четвертому - восьмому цього пункту, на вимогу структурного підрозділу з питань соціального захисту населення сума надміру перерахованої (виплаченої) житлової субсидії повертається управителем, об`єднанням, виконавцем комунальної послуги, громадянином.
У пункті 13 Положення №848 зазначено, що громадянин несе відповідальність за подані відомості про доходи, майно, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на призначення житлової субсидії та на визначення її розміру.
З огляду на це, правильним є висновок суду першої інстанції, що з наведених норм права випливає, що у визначених законодавством випадках громадянам - мешканцям домогосподарств, що проживають в житлових приміщеннях (будинках) і не можуть самотужки платити за житлово-комунальні послуги, оплачувати витрати на управління багатоквартирним будинком, може бути призначена житлова субсидія. За загальним правилом у разі, якщо будь-хто зі складу домогосподарства протягом 12 місяців перед зверненням за призначенням житлової субсидії набув право власності, зокрема, на земельну ділянку, вартість якої перевищує 50 тис. гривень, житлова субсидія не призначається. При цьому, якщо набуття відповідного права відбулось у період отримання призначеної житлової субсидії, громадянин має обов`язок проінформувати структурний підрозділ з питань соціального захисту населення про настання таких обставин.
Отже, факт набуття громадянином права власності на земельну ділянку, вартість    якої    перевищує 50 тис. гривень протягом 12 місяців перед зверненням за призначенням житлової субсидії або у період, в якому призначена субсидія отримувалась, є суттєвим для визначення права громадянина на отримання житлової субсидії. Невиконання обов`язку щодо повідомлення структурного підрозділу з питань соціального захисту населення про наявність таких обставин має наслідком припинення надання житлової субсидії, призначеної раніше.
Як з`ясовано судом першої інстанції у 2018 році (03.07.2018 згідно свідоцтва про право на спадщину), тобто до призначення позивачу первинно житлової субсидії, ним    набуто у власність об`єкт нерухомості вартість яких перевищує 50 тис.
Про такі обставини не повідомлено Департамент соціальної політики Луцької міської ради.
Суд першої інстанції вірно вважав, що вартість отриманого у спадок майна впливає на призначення субсидії, оскільки з урахуванням чинного нормативно-правового регулювання підставою для не призначення житлової субсидії є сам факт набуття у власність майна певної вартості (що перевищує 50 тис. гривень), без визначення його впливу на розмір доходу громадянина.
З урахуванням наведеного колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про необгрунтованість позовних вимог. 
Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а рішення відповідає нормам матеріального та процесуального права. 

Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, п. 2 ч. 1 ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 322, ст. 325, ст. 329 КАС України, суд, - 

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 15 червня 2022 року по справі № 140/3359/22 - без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції. 

Головуючий суддя	 	М. А. Пліш 	
судді	 	О. М. Гінда 	
 	 	В. В. Ніколін