Дата документу  Справа № 336/3257/22 

запорізький апеляційний суд

 
Провадження №33/807/640/22	Головуючий у 1-й інстанції Звєздова Н.С.	
Єдиний унікальний №336/3257/22	Доповідач в 2-й інстанції Гончар О.С.	
Категорія - ст.183-1 КУпАП	  	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
       09 грудня 2022 року                                         м.Запоріжжя
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Гончар О.С. за участі представника потерпілої ОСОБА_1 - адвоката Мазур О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 06 жовтня 2022 року, якою
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого у АДРЕСА_1 ), 
притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.183-1 КУпАП,
ВСТАНОВИВ
Згідно з постановою суду, ОСОБА_2 не сплачував аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що призвело до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за 6 місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання. 
ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні передбаченого ч.1 ст.183-1 КУпАП адміністративного правопорушення і на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді суспільно корисних робіт на строк 240 годин. 
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 496,20 гривень. 
В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просив скасувати постанову суду першої інстанції посилаючись на те, що судом не повною мірою з`ясовано фактичні обставини справи та не надано належної оцінки зібраним у справі доказам.
Суд позбавив  ОСОБА_2 права бути присутнім в судовому засіданні та надавати пояснення.
Письмові пояснення від 19.08.2022 року та 04.10.2022 року щодо незгоди з протоколом про адміністративне правопорушення суд не взяв до уваги та не обґрунтував у своїй постанові.
ОСОБА_2 постановою суду було помилково присвоєно статус «правопорушниці».
Протокол про адміністративне правопорушення складено дільничним офіцером поліції ВП №3 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області, а не державним виконавцем, як передбачено ч.12 ст.71 Закону України "Про виконавче провадження".
При притягненні до адміністративного правопорушення не обґрунтовано причини застосування максимального стягнення.
Не було встановлено, який саме розмір заборгованості виник у платника аліментів та станом на яку дату.
До судового засідання апеляційного суду  ОСОБА_2  не з`явився, про час та місце розгляду апеляційної скарги був повідомлений належним чином, на адресу Запорізького апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_2 про розгляд скарги без його участі, а тому відповідно до ч.6 ст.294 КУпАП його неявка не є перешкодою для розгляду апеляційної скарги за його відсутністю в судовому засіданні. 
Заслухавши представника Мазур О.С. , яка заперечила проти доводів і вимог апеляційної скарги, вважаючи її необґрунтованою, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що висновки суду про наявність в діях  ОСОБА_2 складу передбаченого ч.1 ст.183-1 КУпАП адміністративного правопорушення засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.
Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо  ОСОБА_2 судом виконані вимоги ст.ст.280, 283 КУпАП, повно і всебічно розглянуто обставини справи, дотримано вимоги щодо змісту постанови про адміністративне правопорушення, надано належну правову оцінку наявним у матеріалах справи доказам.
Рішення суду про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні передбаченого ч.1 ст.183-1 КУпАП адміністративного правопорушення відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується 
- відомостями, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ №915666 від 12.07.2022 року відносно  ОСОБА_2 ;
- розрахунком державного виконавця від 14.12.2021 року, відповідно до якого ОСОБА_2 має заборгованість у виконавчому провадженні по стягненню аліментів за період з січня 2021 року по листопад 2021 року у сумі 37 664,75 грн.;
- рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя по справі №336/3739/19 від 16.10.2019.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що в провадженні Шевченківського ВДВС м. Запоріжжя ПСМУ МЮ (м. Дніпро) перебуває виконавче провадження №60835379 з примусового виконання виконавчого листа Шевченківського районного суду м. Запоріжжя по справі №336/3739/19 від 18.10.2019 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліментів в розмірі ј частини заробітку (доходу), щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11.06.2019 року до досягнення повноліття.
З наявного в матеріалах справи розрахунку заборгованості зі сплати аліментів вбачається, що у ОСОБА_2 період з січня 2021 року по листопад 2021 року є заборгованість у розмірі 37 664,75 грн.
Що стосується доводів апелянта, що суд позбавив його права бути присутнім в судовому засідання, надати пояснення, то апеляційний суд вважає їх безпідставними. 
З матеріалів справи та постанови суду вбачається, що ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, надав заяву про відкладення розгляду справи, у зв`язку з тим що з 04.10.2022 року по 08.10.2022 року перебуває на лікарняному.
Судом першої інстанції такі дії ОСОБА_2 розцінено як ухилення від явки до суду з метою затягування розгляду справи та неможливості прийняти рішення у встановлений ст.38 КУпАП строк, тому суд не вбачав підстав в черговий раз відкладати розгляд справи, взято до уваги, що передбачені ч.1 ст. 183-1 КУпАП справи про адміністративні правопорушення не віднесено до таких, які підлягають розгляду за обов`язкової присутності особи, що притягується до адміністративної відповідальності.
Таким чином, апеляційний суд погоджується, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про можливість розгляду справи за відсутності ОСОБА_2 , на підставі наявних в матеріалах справи документів та доданих письмових пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Те, що справу було розглянуто судом без участі особи, яка притягається до адміністративного правопорушення, не завадило суду повно і всебічно з`ясувати обставини справи. Доводами і додатками до апеляційної скарги його висновки жодним чином не спростовано.
Апеляційний суд критично ставиться до посилання апелянта щодо перебування на лікарняному, оскільки цей факт не підтверджено належним чином. Надана ОСОБА_2 інформаційна довідка з електронної системи охорони здоров`я від 04.10.2022 року не містить жодних ідентифікуючих пацієнта даних. 
Доводи апелянта з приводу того, що йому присвоєно статус «правопорушниці», є такими, що не заслуговують на увагу, оскільки очевидно є опискою, а отже не є істотними та такими, що впливають на законність та обґрунтованість судового рішення, чи могли б перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Заперечення апеляційної скарги  ОСОБА_2 відносно складання протоколу про адміністративне правопорушення дільничним офіцером поліції, а не державним виконавцем є необґрунтованими, оскільки згідно п.1 ч.1 ст.255 КУпАП уповноважені особи органів Національної поліції мають право складати протоколи про адміністративні правопорушення передбачені ч.1 ст.183-1 КУпАП. 
Під час перевірки апеляційним судом матеріалів справи будь-яких істотних порушень, допущених при їх складанні, не встановлено. Протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ №915666 від 12.07.2022 року відносно ОСОБА_2 містить всі необхідні відомості, передбачені ст.256 КУпАП, та Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, яка затверджена наказом МВС №1376 від 06 листопада 2015 року. 
В наявному протоколі детально викладена суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, та інші необхідні відомості. Будь-які виправлення в протоколі відсутні. 
Крім того, протокол підписано особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, зауваження до протоколу від  ОСОБА_2 відсутні. 
Посилання апелянта на те, що судом не було встановлено розмір заборгованості зі сплати аліментів та станом на яку дату, не знайшли свого підтвердження, оскільки в постанові суду першої інстанції чітко вказано період, за який виникла заборгованість та її розмір. 
Згідно матеріалів справи даний розрахунок заборгованості ніким у встановленому законом порядку не оскаржено. Відомостей, що спростовують законність такого розрахунку, апеляційна скарга ОСОБА_2 не містить.
Не впливають на законність та обґрунтованість судового рішення і інші доводи апелянта, бо вони також не є істотними, тобто такими, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Таким чином, у контексті наведених обставин не можна визнати переконливими й виправданими, а отже й достатніми, доводи апеляційної скарги  ОСОБА_2  про скасування судового рішення на зазначених у ній підставах.
У зв`язку з наведеним, у суду відсутні підстави вважати, що постанова прийнята судом першої інстанції без урахування всіх фактичних обставин справи. Досліджені судом докази є допустимими і достатніми для визнання ОСОБА_2 винуватим у вчиненні передбаченого ч.1 ст.183-1 КУпАП адміністративного правопорушення.
При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст.33 КУпАП, врахував ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, особу порушника та наклав стягнення у межах, встановлених цим Кодексом.
Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.
Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,
ПОСТАНОВИВ
Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.
Постанову судді Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 06 жовтня 2022 року в цій справі щодо ОСОБА_2 залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

       Суддя                                                                 О.С. Гончар