П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №  240/43834/21 
Головуючий суддя 1-ої інстанції -  Панкеєва В.А.  
Суддя-доповідач -  Залімський І. Г.   
21 вересня 2022 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Залімського І. Г. 
суддів:  Мацького Є.М.  Сушка О.О. , 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 24 травня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Житомирського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат про визнання протиправною бездіяльності, стягнення коштів, 
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Житомирського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, в якому просив суд визнати неправомірними дії відповідача щодо не нарахування та невиплати йому разової грошової допомоги, як учаснику бойових дій за 2021 рік в розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком та стягнути з відповідача в повному обсязі разову грошову допомогу, як учаснику бойових дій за 2021 рік в розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, враховуючи проведену виплату за 2021 рік. Також позивач просив суд стягнути на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача витрати на правничу допомогу у розмірі 2000 грн.
Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 24.05.2022 позов задоволено. Стягнуто на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача витрати на правничу допомогу у розмірі 500 грн.
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням в частині відмови у стягненні на користь позивача витрат на правничу допомогу, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 24.05.2022 скасувати у вказаній частині, прийняти нове рішення про стягнення у повному обсязі заявлених витрат на правову допомогу, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з`ясування обставин справи і, як наслідок, невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованого рішення.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що витрати на правничу допомогу у розмірі 2000 грн належним чином підтверджені та обґрунтовані, співмірні зі складністю даної справи. Зауважив, що КАС України не вимагає для відшкодування витрат на правничу допомогу фактичного понесення позивачем таких витрат. Також позивач просив апеляційний суд стягнути на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача витрати на правничу допомогу, понесені на подання апеляційної скарги, у розмірі 1000 грн.
Відповідач  подав відзив на апеляційну скаргу позивача в якому вказав на законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, а також на безпідставність доводів апеляційної скарги. Вказав на необґрунтованість та неспівмірність заявлених позивачем витрат на правову допомогу.
Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 25.07.2022, з урахуванням п.3 ч.1 ст.311 КАС України, суд вирішив розглядати дану справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.
На підтвердження витрат на правову допомогу у розмірі 2000 грн позивач подав до суду першої інстанції: 
- договір про надання правової допомоги №0511/2 від 05.11.2021; 
- розрахунок суми гонорару від 05.11.2021, згідно позивачу надано правову допомогу з подання адвокатського запиту та підготовки позовної заяви на загальну суму 2000 грн, обсяг витраченого адвокатом часу 6 годин;
- акт наданих послуг від 28.12.2021, яким зафіксовано надання послуг за договором №0511/2 від 05.11.2021 на загальну суму 2000 грн;
- ордер на надання правничої допомоги серії АМ №1002687;
- свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю.
Оцінивши вказані документи, суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність зменшення заявлених позивачем витрат на правничу допомогу з 2000 грн до 500 грн, з огляду на їх не співмірність із складністю даної справи.
Колегія суддів погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції та враховує наступне.
Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідач не оскаржив вказане судове рішення в частині стягнення заявлених позивачем витрат на правничу допомогу у сумі 500 грн.
З матеріалів апеляційної скарги встановлено, що позивач фактично погодився із висновками суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог, а тому, керуючись положеннями ч.1 ст.308 КАС України, колегія суддів здійснювала перегляд оскаржуваного судового рішення в межах апеляційної скарги позивача.
Тому, висновки суду першої інстанції про стягнення заявлених позивачем витрат на правничу допомогу у сумі 500 грн не були предметом апеляційного розгляду.
Згідно із п.3 ч.1 ст.252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до частини 1 статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, а відповідно до пункту 1 частини 3 цієї ж статті КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
За приписами частин 3,4 статті 134 КАС України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015 у справі "Баришевський проти України", від 10.12.2009 у справі "Гімайдуліна і інших проти України", від 12.10.2006 у справі "Двойних проти України", від 30.03.2004 у справі "Меріт проти України", заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
Для підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
З урахуванням наведеного, апеляційний суд зазначає, що дана справа є типовою, підготовка позовної заяви здійснена адвокатом після прийняття рішення у зразковій справі №440/2722/20, що підтверджує висновки суду першої інстанції про те, що розмір витрат сплачених адвокату, який здійснював  подання адвокатського запиту та підготовку позовної заяви, у заявленому розмірі 2000 грн не є співмірним із складністю справи та фактично витраченим часом на виконання адвокатом вказаних робіт.
Крім того, апеляційний суд також зазначає, що позивачем не надано жодного розрахункового документа, що підтверджує фактичне понесення позивачем заявлених витрат на правову допомогу, що також свідчить про відсутність підстав для стягнення таких витрат на користь позивача.
На підставі викладеного та межі апеляційного розгляду даної справи, судова колегія вважає, що суд першої інстанції  правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і прийшов до обґрунтованого висновку про відмову у стягненні на користь позивача витрат на правничу допомогу в розмірі 1500 грн, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.
Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 315 та статті 316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 24 травня 2022 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з моменту прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених пп. "а"-"г" п.2 ч.5 ст. 328 КАС України.

Головуючий	 	 	Залімський І. Г.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Мацький Є.М.    Сушко О.О.