П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И
 
05 жовтня 2022 року                                                                                              м. Київ
 
Справа №761/33736/18
Провадження № 22-ц/824/4740/2022
 
Резолютивна частина постанови оголошена 05 жовтня 2022 року
Повний текст постанови складено  07 жовтня 2019 року
 
Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
                        судді-доповідача   Стрижеуса А.М., 
                        суддів: Поливач Л.Д., Шкоріної О.І.
                        секретаря: Карпенка В.Р.
                               
учасники справи:            позивач -           Товариство з обмеженою відповідальністю                                     «Фінансова компанія «Морган Кепітал»,
                                           відповідач -       ОСОБА_1 ,
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Морган Кепітал» на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 10 березня 2020 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Морган Кепітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
В С Т А Н О В И В:
Історія справи
Короткий зміст позовних вимог
03 вересня 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Морган Кепітал»  (далі - ТОВ «ФК «Морган Кепітал») звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Позов мотивований тим, що 26 травня 2006 року між Відкритим акціонерним товариством «Всеукраїнський Акціонерний Банк» (назва до 09 лютого 2007 року) (далі - АТ «ВАБанк», банк) та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 258, за умовами якого кредитодавець надав позичальникові у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 145 000,00 доларів США на придбання квартири, терміном користування до 26 травня 2021 року, зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 8 % річних.
ОСОБА_1 здійснила низку платежів в погашення основної заборгованості за кредитом (тілом), зокрема 21 червня 2006 року було здійснено повернення суми кредиту в розмірі 40 000,00 доларів США, а 21 січня 2009 року - 70 000,00 дол. США, що в сумі з іншими платежами, за розрахунками кредитора, враховуючи розмір щомісячних платежів, є достатнім для закриття платежів до 02 квітня 2019 року.
Товариство вказувало, що всупереч умовам кредитного договору, відповідач не виконує свої зобов`язання зі сплати процентів за користування кредитними коштами, а саме порушує строки оплати щомісячних платежів.
На підставі договору про відступлення (купівлі-продажу) права вимоги від 18 грудня 2017 року № 173 Публічне акціонерне товариство «ВіЕйБі Банк» (зміна назви з 14 травня 2010 року) (далі - ПАТ «ВіЕйБі Банк») відступило ТОВ «ФК «Морган Кепітал» право вимоги за кредитним договором від 26 травня 2006 року № 258.
На підставі викладеного, ТОВ «ФК «Морган Кепітал» просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором, яка станом на 31 серпня 2018 року становить 25 748,02 доларів США, що еквівалентно 728 139,51 грн, яка складається з: 20 488,48 доларів США, що еквівалентно 579 402,68 грн - основний борг; 4 685,16 доларів США, що еквівалентно 132 493,69 грн - заборгованість за процентами за користування кредитом; 469,01 доларів США, що еквівалентно 13 263,34 грн - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості; 105,37 доларів США, що еквівалентно 2 979,80 грн - 3 % річних за несвоєчасне погашення процентів.
Справа розглядалася судами неодноразово.
 
Короткий зміст оскаржуваного судового рішення
            Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 10 березня 2020 року у задоволенні позову ТОВ «ФК «Морган Кепітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено.
Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами наявності заборгованості. 
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції врахував, що ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 22 червня 2017 року, постановленою за результатами перегляду рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 01 березня 2017 року, у справі за позовом ПАТ «ВіЕйБі Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» Славкіною М. А. до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, прострочена заборгованість за основним боргом та процентами відсутні, а переплата за основним боргом - до квітня 2019 року.
 
            Короткий зміст вимог та доводів апеляційної скарги
 
            Не погоджуючись з рішенням суду, позивач ТОВ «ФК «Морган Кепітал» подав на нього апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити по справі нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі та вирішити питання про розподіл судових витрат.
            Апеляційна скарга мотивована тим, що кредитний договір №258 від 26 травня 2006 року, укладений із ОСОБА_1 , як з працівником Банку.
            Пунктом 2.8 Кредитного договору сторони погодили, що уразі звільнення позичальника з Банку до закінчення терміну дії Кредитного договору, позичальник зобов`язується не пізніше дня звільнення погасити суму заборгованості по кредиту у валюті кредиту.
            Умовами п.2.9 Кредитного договору визначено, що при звільненні з Банку позичальника-співробітника банку, що отримав кредит і не погасив його згідно з п.2.8, надає Банку право стягнути в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором належні йому суми (заробітна плата, депозитні внески, акції і інш.). У разі недостатності вказаних сум і невиконанні зобов`язань позичальником, кредитодавець має право звернутися до суду. Зважаючи на звільнення позичальника з Банку, рішенням Вищого кредитного комітету ПАТ «ВіЕйБі Банк» від 26 червня 2015 року (викладеним у протоколі №110). ОСОБА_1 встановлено новий графік погашення зобов`язань за кредитним договором №258, а саме встановлено погашення основного боргу, починаючи з серпня 2015 року в сумі не менше 865 доларів США, замість раніше визначених 810 доларів США. При цьому в протоколі вказано, що прострочена заборгованість по основному боргу та процентам (на дату його складання) відсутні, а переплата по основному боргу - до квітня 2019 року.
 
Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції
Постановою Київського апеляційного суду від 12 листопада 2020 року апеляційну скаргу ТОВ «ФК «Морган Кепітал» задоволено.
Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 10 березня 2020 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким позов ТОВ «ФК «Морган Кепітал» задоволено.
Стягнено з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Морган Кепітал» заборгованість за кредитним договором від 26 травня 2006 року у розмірі 25 173,64 доларів США, з яких: основний борг - 20 488,48 дол. США, що еквівалентно 579 402,68 грн; заборгованість за процентами за користування кредитом - 4 685,16 доларів США, що еквівалентно 132 493,69 грн; пеня за прострочення зобов`язань зі сплати процентів за період з 31 серпня 2017 року до 31 серпня 2018 року - 12 347,44 грн.
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
Постанова апеляційного суду мотивована тим, що через неналежне виконання ОСОБА_1 умов кредитного договору, утворилась заборгованість, яка відповідачем не спростована, а відтак підлягає стягненню у повному обсязі.
 
Доводи інших учасників справи
            У відзиві на апеляційну скаргу, що надійшов від представника відповідача - адвоката Вакуленка В.В., останній проти задоволення скарги позивача заперечив та просив залишити скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, як таке, що ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права.
 
Короткий зміст постанови суду касаційної інстанції
Постановою Верховного Суду від 24 листопада 2021 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.
Постанову Київського апеляційного суду від 12 листопада 2020 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
Постанова Верховного Суду мотивована тим, що апеляційний суд, вказуючи на помилковість посилання судом першої інстанції на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 01 березня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 22 червня 2017 року у справі № 761/10789/16-ц, зазначив, що у цій справі досліджувалося питання наявності у відповідача заборгованості за кредитним договором станом на дату пред`явлення банком вимоги про дострокове виконання зобов`язання за кредитним договором та правомірності такої вимоги лише станом на 29 серпня 2015 року, а у справі, яка переглядається, позивач просив стягнути таку заборгованості станом на 31 серпня 2018 року.
Апеляційний суд не перевірив належним чином змісту рішення Вищого кредитного комітету ПАТ «ВіЕйБі Банк» від 26 червня 2015 року, викладеним у протоколі № 110, не з`ясував чи мала місце зміна умов договору та графіку погашення заборгованості, дати звільнення відповідача з роботи, що є важливим для наявності підстав для стягнення заборгованості, строку настання сплати усієї суми заборгованості та початку відліку строку прострочення сплати боргу у повному обсязі.
Апеляційним судом не надано оцінки заявленому клопотанню про застосування строків позовної давності.
 
Рух апеляційної скарги та матеріалів справи
05 січня 2022 року матеріали цивільної справи № 761/33736/18 надійшли до Київського апеляційного суду.
            Ухвалою Київського апеляційного суду від 12 січня 2022 року справу призначено до розгляду з викликом учасників справи.
 
Позиція Київського апеляційного суду
 
В судовому засіданні представник ТОВ «ФК «Морган Кепітал» адвокат Дикий Ю.О. підтримав доводи апеляційної скарги.
Відповідач ОСОБА_1 та її представник адвокат Світлична Ж.В. проти доводів апеляційної скарги заперечували, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, врахувавши аргументи, наведені у відзиві на апеляційну скаргу, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.
Частинами першою-третьою статті 367 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
 
Фактичні обставини справи
Встановлено, що ОСОБА_1 з 04 травня 2000 року працювала в АТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» на посаді помічника президента Банку.
26 травня 2006 року між АТ «ВАБанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 258, за умовами якого банк надав позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 145 000,00 доларів США на придбання квартири, строком повернення до 26 травня 2021 року, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 8 % річних.
Пунктом 2.8 кредитного договору сторони погодили, що у разі звільнення позичальника з АТ «ВАБанк» до закінчення терміну дії кредитного договору, позичальник зобов`язується не пізніше дня звільнення погасити суму заборгованості за кредитом у валюті кредиту.
Умовами пункту 2.9 цього договору визначено, що при звільненні з АТ «ВАБанк» позичальника-співробітника банку, що отримав кредит і не погасив його згідно з пунктом 2.8, надає АТ «ВАБанк» право стягнути в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором належні йому суми (заробітна плата, депозитні внески, акції і інше). У разі недостатності вказаних сум і невиконанні зобов`язань позичальником, кредитодавець має право звернутися до суду.
Відповідач ОСОБА_1 була звільнена за угодою сторін 22 липня 2015 року згідно п.1 ст.36 КЗпП України згідно наказу №107-П від 22.07.2015 року.
Рішенням Вищого кредитного комітету Публічного акціонерного товариства «ВіЕйБі Банк» від 26 червня 2015 року, викладеним у протоколі № 110, ОСОБА_1 встановлено новий графік погашення зобов`язань за кредитним договором № 258, а саме, встановлено погашення основного боргу, починаючи з серпня 2015 року в сумі не менше 865,00 дол. США, замість раніше визначених 810,00 дол. США.
Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 01 березня 2017 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 22 червня 2017 року, у справі № 761/10789/16-ц за позовом ПАТ «ВіЕйБі Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» Славкіної М.А. до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у позові відмовлено через відсутність простроченої заборгованості за основним боргом та процентами. Апеляційний суд, переглядаючи судове рішення, зауважив, що рішенням Вищого кредитного комітету ПАТ «ВіЕйБі Банк» від 26 червня 2015 року, викладеним у протоколі № 110, переплата за основним боргом - до квітня 2019 року.
На підставі договору про відступлення (купівлі-продажу) права вимоги від 18 грудня 2017 року № 173 ПАТ «ВіЕйБі Банк» відступило ТОВ «ФК «Морган Кепітал» право вимоги за кредитним договором від 26 травня 2006 року № 258. Відповідно до додатку № 1 до цього договору загальна сума права вимоги за кредитним договором від 26 травня 2006 року № 258 станом на 18 грудня 2017 року складає 700 379,25 грн, з яких: заборгованість за основним боргом - 20 488,48 доларів США, заборгованість за процентами у розмірі - 1 866,86 дол. США, пеня за несвоєчасно сплачений кредит, проценти, комісія.
За результатами перевірки дотримання позичальником умов договору щодо строків здійснення сплати процентів за користування кредитом та повернення основної заборгованості, позивачем як новим кредитором встановлено, що останній платіж в рахунок повернення кредиту в сумі 11,78 доларів США було здійснено 26 жовтня 2016 року (що в сумі з іншими платежами є достатнім для закриття платежів до 02 квітня 2019 року), а зі сплати процентів - 07 грудня 2016 року в сумі 145,61 доларів США.
14 серпня 2018 року ТОВ «ФК «Морган Кепітал», зважаючи на нездійснення позичальником платежів в погашення процентів за користування кредитними коштами, направило ОСОБА_1 вимогу № 14082018/1 про дострокове повне виконання зобов`язань за кредитним договором. 17 серпня 2018 року ОСОБА_1 вищевказану вимогу кредитора отримала, проте її не задовольнила та заборгованість за договором не погасила, у зв`язку із чим ТОВ «ФК «Морган Кепітал» звернулось до суду з цим позовом.
Звертаючись до суду з позовом, позивач вказував, що відповідач через неналежне виконання своїх зобов`язань за кредитним договором допустила станом на 31 серпня 2018 року заборгованість у сумі 25 748,02 доларів США, що еквівалентно 728 139,51 грн, з яких: 20 488,48 дол. США - тіло кредиту; 4 685,16 доларів США - заборгованість за процентами; 469,01 доларів США - пеня; 105,37 доларів США -3 % річних за несвоєчасне погашення процентів.
Згідно із технічним записом судового засідання в суді першої інстанції від 10 березня 2020 року (робоча копія), який є додатком до протоколу судового засідання (а. с. 45 - 47, т. 2), представник відповідача заявив клопотання про застосування до спірних правовідносин наслідків спливу позовної давності.
 
Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми матеріального права
У частинах першій, другій та п`ятій статті 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. 
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Зазначеним вимогам закону оскаржуване судове рішення в повній мірі не відповідає.
Рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частина перша статті 5 ЦПК України).
Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).
Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів.
Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування усіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язків, відносин і залежностей. Усебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.
Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства (стаття 526 ЦК України).
Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (пункт 1 частини першої статті 512 ЦК України). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України).
18 грудня 2017 року між ПАТ «ВіЕйБі Банк» та ТОВ «ФК «Морган Кепітал» укладено договір про відступлення (купівлі-продажу) права вимоги № 173 за умовами якого ПАТ «ВіЕйБі Банк» відступило ТОВ «ФК «Морган Кепітал» право вимоги за кредитним договором від 26 травня 2006 року № 258. Відповідно до додатку № 1 до цього договору загальна сума права вимоги за кредитним договором від 26 травня 2006 року № 258 станом на 18 грудня 2017 року складає 700 379,25 грн, з яких: заборгованість за основним боргом - 20 488,48 дол. США, заборгованість за процентами у розмірі - 1 866,86 дол. США, пеня за несвоєчасно сплачений кредит, проценти, комісія.
Відтак колегія суддів констатує, що до ТОВ «ФК «Морган Кепітал» перейшло право вимоги за кредитним договором від 26 травня 2006 року № 258 в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.
Відповідно до частин першої та другої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
За частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).
Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (частина друга статті 1050 ЦК України).
Статтею 1050 ЦК України також передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимог згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. При цьому кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до частини другої статті 625 ЦК України, а не у вигляді стягнення процентів (стаття 1048 ЦК України). 
Такий правовий висновок викладений у постановах Великої Палати Верховного суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18) та від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18).
 
Щодо стягнення процентів та пені за період по 31 серпня 2018 року
Пунктом 2.8 кредитного договору сторони погодили, що у разі звільнення позичальника з АТ «ВАБанк» до закінчення терміну дії кредитного договору, позичальник зобов`язується не пізніше дня звільнення погасити суму заборгованості за кредитом у валюті кредиту.
Таким чином, сторони узгодили зміну строку виконання основного зобов`язання, який пов`язується із днем звільнення боржника з роботи.
Установлено, що ОСОБА_1 звільнена з роботи 22 липня 2015 року.
За наведених вище обставин, колегія суддів зазначає, що у зв`язку із звільненням 22 липня 2015 року з роботи, мало місце зміна строку виконання основного зобов`язання, внаслідок чого нарахування процентів та пені за умовами договору є неприйнятним.
Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про те, що у задоволенні позовних вимог ТОВ «ФК «Морган Кепітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за процентами та пенею за період з 22 липня 2015 року по 31 серпня 2018 року (період визначений позивачем) задоволенню не підлягають.
Щодо стягнення процентів та пені за період з 26 травня 2006 року по 22 липня 2015 року та стягнення тіла кредиту за період з 26 травня 2006 року по 31 серпня 2018 року
З матеріалів справи відомо, що рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 01 березня 2017 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 22 червня 2017 року, у справі № 761/10789/16-ц за позовом ПАТ «ВіЕйБі Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» Славкіної М. А. до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у позові відмовлено через відсутність простроченої заборгованості за основним боргом та процентами. Апеляційний суд, переглядаючи судове рішення, зауважив, що рішенням Вищого кредитного комітету ПАТ «ВіЕйБі Банк» від 26 червня 2015 року, викладеним у протоколі № 110, переплата за основним боргом - до квітня 2019 року.
За правилами частини четвертої статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
За наведених вище підстав, колегія суддів дійшла висновку про те, що заявлені ТОВ «ФК «Морган Кепітал» вимоги про стягнення з відповідача процентів та пені за період з 26 травня 2006 року по 22 липня 2015 року та тіла кредиту задоволенню не підлягають, оскільки як встановлено судовими рішення у справі № 761/10789/16-цв ОСОБА_1 має місце переплата за кредитним договором до 02 квітня 2019 року.
Що стосується позовних вимог про стягнення 3 % річних, то такі задоволенню також не підлягають, оскільки як встановлено вище, станом на 31 серпня 2018 року (період заявлений позивачем) у боржника відсутня заборгованість перед кредитором у зв`язку із здійсненням переплати, що встановлено судовими рішеннями у справі № 761/10789/16-ц, а відтак нарахування 3 % річних, згідно статті 625 ЦК України є безпідставними.
 
Щодо заяви про застосування строків позовної давності
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 у справі 
№ 367/6105/16-ц (провадження № 14-381цс18) зроблено висновок, що сплив позовної давності, про застосування якої було заявлено стороною у справі, є самостійною підставою для відмови в позові. Для правильного застосування частини першої статті 261 ЦК України при визначенні початку перебігу позовної давності має значення не тільки безпосередня обізнаність особи про порушення її прав, а й об`єктивна можливість цієї особи знати про обставини порушення її прав. Виходячи з вимог статті 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. Якщо таке право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстави його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності за відсутності поважних причин її пропуску, наведених позивачем. Відмова в задоволенні позову у зв`язку з відсутністю порушеного права із зазначенням спливу позовної давності як додаткової підстави для відмови в задоволенні позову не відповідає вимогам закону.
Оскільки за наслідком перегляду в апеляційному порядку цієї справи апеляційним судом не встановлено порушеного права позивача, підстав для застосування строків позовної давності немає.
 
Висновки за результатом розгляду апеляційної скарги
Згідно з пунктом 2 частиною першою статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню (частина друга статті 376 ЦПК України).
Зважаючи на те, що обставини справи встановлені судом повно, але допущено неправильне застосування норм матеріального права, колегія суддів дійшла висновку, що рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 10 березня 2020 року підлягає зміні в мотивувальній його частині з підстав, зазначених у цій постанові.
 
Щодо судових витрат
 
Частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України передбачено, що якщо суд касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
 
У постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 травня 2020 року в справі № 530/1731/16-ц (провадження № 61-39028св18) зроблено висновок, що: «у разі, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат. Разом із тим, у випадку, якщо судом касаційної інстанції скасовано судові рішення з передачею справи на розгляд до суду першої/апеляційної інстанції, то розподіл суми судових витрат здійснюється тим судом, який ухвалює остаточне рішення за результатами нового розгляду справи, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат».
Тому, з урахуванням висновку щодо суті апеляційної скарги, розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, здійснюється тим судом, який ухвалює (ухвалив) остаточне рішення у справі, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат.
Зміна Київським апеляційним судом мотивів відмови у задоволенні позовних вимог, не вплинуло на обсяг вирішених позовних вимог судом першої інстанції та не свідчить про зміну пропорційності вирішених позовних вимог по суті, що давало б підстави Київському апеляційному суду здійснити розподіл судових витрат відповідно до правил статті 141 ЦПК України.
Тому колегія суддів вважає, що відсутні підстави для здійснення розподілу судових витрат за наслідком перегляду справи в апеляційному порядку.
Керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 369, 374, 376, 381, 382, 383, 390 ЦПК України, суд,-
П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Морган Кепітал» - задовольнити частково.
Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 10 березня 2020 рокузмінити, виклавши його мотивувальну частину в редакції цієї постанови.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач:                                                     А.М. Стрижеус
                
Судді:                                                                        Л.Д. Поливач
 
                                                                                  О.І. Шкоріна