ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Провадження № 33/821/433/22 Справа № 697/1127/22 Категорія: ч.1 ст.130, ч.5 ст.122 КУпАП	Головуючий у І інстанції Колісник Л. О. Доповідач в апеляційній інстанції Ятченко М. О.	

 	 	

 	 	

ПОСТАНОВА
І М Е Н Е М       У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2022 року                                                                           м.Черкаси

     Суддя Черкаського апеляційного суду Ятченко М.О., з участю особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 16 вересня 2022 року, якою 

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , 

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.122 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді  штрафу в розмірі вісімдесяти п`яти неоподатковуваних  мінімумів доходів громадян, що становить 1445 (одна тисяча чотириста сорок п`ять) гривень  на користь держави;
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень з позбавленням  права керування транспортними засобами на строк один рік.
На підставі статті 36 КУпАП шляхом накладення стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, визначено остаточне адміністративне  стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 (один) рік; стягнуто на користь держави судовий збір в сумі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 496,20 грн., 

                                                         встановив :

Згідно з постановою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 16 вересня  2022 року, якою об`єднано в одне провадження адміністративні справи №697/1127/22 та №697/1128/22 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 та ч.5 ст. 122 КУпАП  із присвоєнням номеру провадження №697/1127/22  (провадження №3/697/624/2022), 13 липня 2022 року о 19 год. 29 хв. в м. Канів на перехресті нерівнозначних доріг вул. Дніпробудівської та вул. Шевченка водій ОСОБА_1 , виїжджаючи  з прилеглої території, керуючи транспортним засобом  Opel Zafira, д.н.з. НОМЕР_1 , не надав перевагу у русі транспортному засобу  Renault Master, д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , який рухався на головній дорозі вул. Шевченка, чим спричинив створення аварійної обстановки, а саме примусив водія транспортного засобу Renault Master, д.н.з. НОМЕР_2 змінити швидкість та напрямок руху, чим порушив вимоги п. 16.11 та 2.3.д Правил дорожнього руху, а що передбачена відповідальність за ч.5 ст. 122 КУпАП.
Крім того, 13 липня 2022 року о 19 год. 30 хв. водій ОСОБА_1 , рухався на технічно справному автомобілі Opel Zafira, д.н.з. НОМЕР_1 чорного кольору  біля будинку №1 вул. Дніпробудівська  м. Канів і виїхав на  дорогу  вул. Шевченка, 25, керував  із явними ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, млява мова. Огляд на прилад Drager  6810 і в найближчому медичному закладі пройти відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 16.09.2022 року, як незаконну, провадження по справі закрити за відсутністю у його діях складу  адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 та ч.5 ст.122 КУпАП.
В обґрунтування апеляційних вимог ОСОБА_1 вказав,  що  постанова суду є необґрунтованою, оскільки матеріали адміністративної справи не містять належних, допустимих та достатніх доказів вчинення ним адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 та ч.5 ст.122 КУпАП.
Пояснив, що 13.07.2022 близько 19.30 год. м. Канів по вул. Шевченко він керував транспортним засобом  Opel Zafira, д.н.з. НОМЕР_1 . Водій транспортного засобу Renault Master, д.н.з. НОМЕР_2   ОСОБА_2 без подання сигналу повороту зробив різкий маневр та змусив його, ОСОБА_1 , змінити швидкість та дещо напрямок руху, до екстреної зупинки його, ОСОБА_1 , автомобіля.  ОСОБА_2 як виявилось вирішив привітатися зі знайомими поліцейськими, які рухалися за автомобілем ОСОБА_1 .  Він звинуватив у порушенні ч.5 ст.122 КупАП ОСОБА_2 , проте полісмени склали протокол за це порушення на нього, ОСОБА_1 . Також при відкритті муштуку, поліцейський вмочив його в серветку, яка чимось пахла, не пояснивши що зробив. Він, ОСОБА_1 після цього відмовився проходити алкотест на місці. Відео, де він просив огляд у лікаря, поліцейські приховали. Вказане є порушенням порядку огляду, передбаченого ст. 266 КУпАП.  Крім того, вказує про відсутність двох належних свідків, оскільки  один зі свідків є пасажирка ОСОБА_2 , що є упередженою, відео закоротке, не інформативне: не вказано де, коли, чим знято, чому не реєстратором. Також йому відмовили в огляді в медичному закладі, спростування такої вимоги матеріали справи не містять. Відеодокази  є неналежними, відео з нагрудних камер не виготовлялося, пройти огляд у лікарні не пропонували. За таких обставин, його огляд  на стан сп`яніння проведений з порушенням ст. 266 КУпАП та є недійсним. При розгляді справи скаржник просить врахувати судовому практику, норми Конституції України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, рішення ЄСПЛ у справі Барбера, Месеге і Хабардо проти Іспанії в частині презумпції невинуватості та правову позицію Верховного Суду  висловлену у постанові  від 15.04.2020 у справі №  489/4827/16 щодо неможливості врахування свідчення службової особи як об`єктивних доказів у справі. 
Враховуючи викладене, ОСОБА_1 просить закрити справу за відсутності складу в його діях  адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 122 та ч.1 ст. 130 КУпАП.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши ОСОБА_1 , дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, вважаю наступне. 
Відповідно до положень ч.7 ст.294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або не обґрунтоване відхилення їх місцевим судом.
Відповідно до ст.252,280 КУпАП України при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Відповідно до ст.33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Суддя апеляційного суду вважає, що судом першої інстанції належно встановлені обставини, які дають обґрунтоване право притягнути ОСОБА_1 до відповідальності за ознаками вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 та ч.5 ст.122 КУпАП.
Згідно п. 2.3д ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху.
Відповідно до п.16.11 ПДР України на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.
За порушення, передбачені частинами першою - четвертою статті 122 КУпАП, що спричинили створення аварійної обстановки, а саме: примусили інших учасників дорожнього руху різко змінити швидкість, напрямок руху або вжити інших заходів щодо забезпечення особистої безпеки або безпеки інших громадян передбачена адміністративна відповідальність за ч. 5 ст. 122 КУпАП.
Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП України передбачена у зв`язку з керуванням транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до п. 2 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Відповідно до п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
Приймаючи рішення, суд першої інстанції обґрунтовано встановив наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 та ч.5 ст.122 КУпАП, що підтверджується: - протоколом  про адміністративне правопорушення серії ААБ №157654 від 13.07.2022 складеного щодо ОСОБА_1 за ч.5 ст. 122 КУпАП; - протоколом  про адміністративне правопорушення, серії ААБ №157653 від 13.07.2022 складеного щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП; - письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , які вказали, що 13.07.2022 о 19.30 год. в м. Канів на перехресті нерівнозначних доріг вул. Дніпробудівської та вул. Шевченка водій ОСОБА_1 , виїжджаючи з прилеглої території, керуючи транспортним засобом  Opel Zafira, д.н.з. НОМЕР_1 , не надав перевагу у русі транспортному засобу  Renault Master, д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , який рухався на головній дорозі вул. Шевченка, та змусивши останнього різко змінити швидкість та виїхати на смугу зустрічного руху. Цими ж поясненнями підтверджується відмова водія ОСОБА_1 в присутності свідків від проходження на стан сп`яніння на Alkotest Drager та в медичному закладі; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, виданим 13.07.2022  на ім`я  ОСОБА_1 ;  - відеозаписом до протоколу  серії ААБ № 157653 від 13.07.2022 за участю ОСОБА_1 . 
Даючи оцінку вищевказаним доказам, апеляційний суд доходить висновку про правильність встановлення уповноваженою посадовою особою факту відмови ОСОБА_1 , - особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, та наявності складу у діях водія ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.5 ст.122 КУпАП, оскільки останній при керуванні  автомобілем та під час його виїзду з прилеглої території на головну дорогу порушив вимоги п.п.2.3д та 16.11 ПДР України, створивши при цьому аварійну ситуацію, що стало підставою для складання відносно нього протоколів про адміністративні правопорушення. 
Таким чином, фактичні обставини щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП та ч.5 ст.122 КУпАП судом першої інстанції встановлені цілком вірно.
Крім цього, переглянувши у судовому засіданні в суді апеляційної інстанції наявне у матеріалах справи відео з місця події, суддя апеляційного суду переконався, що суддя місцевого суду цілком обґрунтовано встановив, що ОСОБА_1 відмовився від пропозиції поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння. 
Будь-які докази відсутності вини водія ОСОБА_1 у вчиненні зазначених адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП та ч.5 ст.122 КУпАП, в матеріалах справи відсутні і правопорушником суду апеляційної інстанції не надані.
Адміністративне стягнення судом накладено з дотриманням правил, передбачених вимогами ст.ст.33,34,35 КУпАП з урахуванням всіх обставин адміністративного провадження та особи правопорушника є розмірним до вчиненого і справедливим.
Що стосується доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо того, що постанова суду першої інстанції є незаконною, а обставини викладені у протоколах про адміністративне правопорушення та встановлені в оскаржуваній постанові та висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, то такі не заслуговують на увагу, оскільки в суді апеляційної інстанції не знайшли свого об`єктивного підтвердження.
Будь-які інші доводи, викладені ОСОБА_1 в апеляційній скарзі, в тому числі і незаконні дії працівників поліції, порушення ПДР України іншою особою, відсутність належних свідків сприймаються судом, як спроба уникнення відповідальності, оскільки доказів, які б об`єктивно могли спростувати його причетність до вказаних правопорушень та винуватість, суду не надано. 
Факт відмови обвинуваченого від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння був зафіксований у законний спосіб, рішення суду першої інстанції є справедливим, й суд не вбачає підстав для його скасування.
З урахуванням всіх обставин справи, в тому числі і тих, на які посилається апелянт  в апеляційній скарзі, підстав для скасування постанови судді місцевого суду і закриття провадження по справі щодо правопорушника за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 та ч.5 ст.122 КУпАП, немає.
Тому, вважаю, що постанова судді Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 16 вересня 2022 року відносно ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою, а доводи апеляційної скарги є безпідставними та не спростовують висновки суду першої інстанції.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 247, 294  КУпАП, -

                                               п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 ,   залишити без задоволення. 
Постанову Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 16 вересня 2022 року, відносно  ОСОБА_1 ,   залишити без змін.
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                       М.О. Ятченко