ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

18 жовтня 2022 року	  м. Одеса	Справа № 916/1575/21	
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Філінюка І.Г., 
суддів: Аленіна О.Ю., Богатиря К.В.

секретар судового засідання – Чеголя Є.О.

за участю представників учасників процесу:
Від Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк» - адвокат Шидерова Н.С. 
Інші представники учасників провадження у справі не з`явилися. Про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлялися належним чином. 

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк»
на ухвалу попереднього засідання Господарського суду Одеської області від 21 жовтня 2021 року 
у справі №916/1575/21
за заявою ОСОБА_1 
про неплатоспроможність  

ВСТАНОВИВ:
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 15.07.2021 відкрито провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 , введено процедуру реструктуризації боргів боржника, введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, керуючим реструктуризацією майна боржника призначено арбітражного керуючого Коваленко І. А.
Після публікації оголошення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 від 15.07.2021 № 66861 з заявою про визнання кредитором до боржника звернулось, зокрема Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк» з вимогами в сумі 4 691 781, 91 грн.
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 21.10.2021, зокрема визнано вимоги Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк» до боржника в сумі 742 574,54 грн. та 4    540 грн. судового збору.
Місцевим господарським судом зазначено, що наявна заборгованість перед АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк» виникла на підставі договору про іпотечний кредит від 09.02.2007.
Сума вимог, підтверджена належними доказами (Заочне Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 09.12.2009) складає 742 574,54 грн.
Судом зазначено, що наявність рішення Приморського районного суду м. Одеси від 09.12.2009 по справі № 2-7897/2009 про стягнення заборгованості за кредитним договором та визначення суми заборгованості за основним грошовим зобов`язанням унеможливлює нарахування відсотків, пені за період з дати фактичного настання строку виконання договору.
Також, матеріали справи містять заяву про застосування строків позовної давності до кредиторських вимог АТ "Державний ощадний банк України" відносно нарахування 3% річних, а саме зазначено, що стягнення 3% річних та інфляційних витрат можливе до моменту фактичного виконання зобов`язання та обмежується останніми 3 роками, які передували подачі позову, про що наведені висновки Верховного суду.
Таким чином відлік строку з нарахування 3% річних за прострочення суми боргу слід здійснювати за 3 останніх роки з моменту заявлення кредиторських вимог та до відкриття провадження у справі про банкрутство.
Так, судом перераховано загальний розмір санкцій за порушення виконання зобов`язання в розмірі 3% річних, з врахуванням строків позовної давності, який складає 59 742,75 грн.
Не погодившись із вказаною ухвалою, Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк» звернулось до Південно-західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просить: 
-          ухвалу Господарського суду Одеської області від 21.10.2021 у справі № 916/1575/21 в частині відмови у визнанні кредиторських вимог АТ «Ощадбанк» в сумі 3 953 747,37 грн. – скасувати;
-          змінити абзац 3 частини 1 резолютивної частини ухвали Господарського суду Одеської області від 21.10.2021 року по справі № 916/1575/21, виклавши її у наступній редакції: «акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" в особі філії Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк» (65014, м. Одеса, вул. Базарна, 17, код 09328601) з вимогами до боржника в сумі 4 696 321,91 грн.»;
-          в іншій частині ухвалу Господарського суду Одеської області від 21.10.2021 у справі № 916/1575/21 - залишити без змін.

Узагальнені доводи апеляційної скарги.
Щодо нарахування процентів за кредитним договором, Банк зазначає, що відповідно до п. 8.1. договором про іпотечний кредит № 1034 від 09.02.2007 р. сторони погодили, що цей Договір набирає чинності з моменту його підписання та діє до повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань по цьому договору.
АТ «Ощадбанк» звертає увагу суду на те, що строк дії договору про іпотечний кредит не закінчився, умови договору про іпотечний кредит є діючими та, як наслідок, АТ «Ощадбанк», керуючись саме умовами договору про іпотечний кредит, правомірно, у відповідності до погодженого сторонами порядку нарахував проценти за користування ОСОБА_1 кредитними коштами.

Щодо погашення заборгованості по кредиту внаслідок реалізації предмета іпотеки, Банк зазначає, що 17 липня 2013 року внаслідок реалізації предмету іпотеки до Банку надійшли грошові кошти у розмірі 20 002, 81 дол. США.
Відповідно до розрахунку заборгованості від 13.08.2021 (таб. 1 « Строкова заборгованість за кредитом»), в рахунок погашення основного боргу по кредиту було зараховано кошти у розмірі 11 727,28 дол. США. та 8 275.53 дол. США - в рахунок погашення прострочених процентів за кредитом (згідно таб. 2. «Проценти за користування кредитом»),
Окрім цього, слід зазначити, що зобов`язання у договорі про іпотечний кредит № 1034 від 09 лютого 2007 року встановлено у валюті кредиту - доларах США.
Стягнення з ОСОБА_1 рішенням Приморського районного суду м. Одеси № 2-7897/2009 від 09.12.2009 на користь Банку заборгованості за основним боргом у національній валюті України - гривні обумовлене судовою практикою, що склалася на момент ухвалення судового рішення.
Проте, дані обставини не позбавляють кредитора права на заявлення своїх кредиторських вимог у валюті кредиту (доларах США) з визначенням еквіваленту у національній валюті на дату заявлення таких вимог кредитора до господарського суду.

Щодо нарахувань 3% річних на прострочені суми, Банк зазначає, що не позбавлений права на отримання належних йому процентів за неправомірне користування кредитом (порушення строків погашення заборгованості за користування кредитом), у зв`язку з простроченням виконання позичальником грошового зобов`язання, оскільки, ці проценти охоплюються диспозицією норми частини 2 статті 625 ЦК України, а тому АТ «Ощадбанк» має право нараховувати 3 проценти річних за період неправомірної поведінки ОСОБА_1 щодо несплати грошових коштів, тобто, як відповідальність Позичальника за прострочення виконання грошового зобов`язання.

Узагальнені доводи інших учасників провадження по справі.
22.12.2021 та 23.12.2021 до Південно-західного апеляційного господарського суду від ОСОБА_1 та керуючого реструктуризацією надійшли відзиви на апеляційну скаргу, в якому останні посилаються на те, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції була прийнята з додержанням норм матеріального та процесуального права просять апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду залишити без змін.
Процесуальний рух справи у суді апеляційної інстанції.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду у складі головуючого судді Мишкіної М.А., суддів: Лавриненко Л.В., Аленін О.Ю. від 29.11.2022 відкрито апеляційне провадження.
У зв`язку із звільненням у відставку судді ОСОБА_2 , відповідно до Рішення Вищої Ради Правосуддя від 17.02.2022 №140/0/15-22 «Про звільнення ОСОБА_2 з посади судді Південно-західного апеляційного господарського суду у зв`язку з поданням заяви про відставку», розпорядженням керівника апарату суду № 217 від 23.02.2022 призначено повторний автоматизований розподіл справи.
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.02.2022, для розгляду апеляційної скарги сформовано колегію суддів у складі головуючого судді - Філінюка І.Г., судді: Аленін О.Ю., Лавриненко Л.В.
У зв`язку із перебуванням судді Лавриненко Л.В. у відпустці у період з 01.03.2022 по 16.03.2022 на підставі наказу В.О. Голови суду від 01.03.2022 №49-в та у період з 17.03.2022 по 01.04.2022 на підставі наказу Голови суду від 14.03.2022 №65-в, розпорядженням керівника апарату суду № 429 від 22.03.2022 призначено повторний автоматизований розподіл справи.
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.03.2022, для розгляду апеляційної скарги сформовано колегію суддів у складі головуючого судді - Філінюка І.Г., суддів: Богатир К.В., Аленін О.Ю.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 23.03.2022 прийнято справу № 916/1575/21 до провадження у зміненому складі суддів: головуючий суддя Філінюк І.Г. судді – Аленін О.Ю., Богатир К.В.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 05.07.2022 призначено справу № 916/1575/21 до розгляду на 30.08.2022 о 14:00 год.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 30.08.2022 призначено справу № 916/1575/21 до розгляду на 18.10.2022 о 15:30 год.
          Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази по справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 269 ГПК України, колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду встановила наступне.
Фактичні обставини справи.
Як вбачається з матеріалів справи, 13.08.2021 р. Акціонерне товариство “Державний ощадний банк України” в особі філії – Одеського обласного управління АТ “Ощадбанк”, м. Одеса звернулось до Господарського суду Одеської області з заявою про визнання грошових вимог до боржника в сумі 4 691 781, 91 грн. грн., яка складається з наступних нарахувань:
- 88   420,17 дол. США (2   366   884,16 грн.) – прострочена заборгованість за основним боргом;
- 46 718 дол. США (1   250   575,45 грн.) – прострочена заборгованість за процентами за користування кредитом;
- 6   198,11 дол. США (165   914,73 грн.) – пеня за несвоєчасне погашення основного боргу та відсотків;
- 5 600 грн. – комісія за супроводження кредиту;
- 21   137,58 дол. США (565   823,42 грн.) – 3 % річних за несвоєчасне погашення боргу;
- 12   290,55 дол. США (329   000,82 грн.) – 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за кредитом.
- 1 700 грн. – судовий збір, що стягнуто заочним рішенням Приморського районного суду від 09.12.2009 р. у справі № 2 -7897/2009;
- 30 грн. – витрати на інформаційно – технічне забезпечення, що стягнуті заочним рішенням Приморського районного суду від 09.12.2009 р. у справі № 2 -7897/2009;
- 4 540 грн. – судовий збір, що сплачено за подання заяви про визнання кредиторських вимог банку у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 .
Правовою підставою виникнення заборгованості став договір про іпотечний кредит від 09.02.2007 р.  № 7860.
За умовами цього договору банк зобов`язується надати позичальнику, а позичальник прийняти, належним чином використовувати та повернути банку кредит (гроші кошти) в іноземній валюті в сумі 102 000 дол. США та сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 12 % річних в порядку і на умовах, визначених цим договором.
          Остаточний термін повернення кредиту 09.02.2027 р.
В якості забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором, 09.02.2009 р. між            ОСОБА_1 (іпотекодавець) та Акціонерним товариством “Державний ощадний банк України” в особі філії – Одеського обласного управління АТ “Ощадбанк”, м. Одеса (іпотекодержатель) укладено іпотечний договір № 1907.
Згідно з п. 1.2. договору предметом іпотеки є належні іпотекодавцю на праві власності:
- квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1 ;
У зв`язку з невиконанням            ОСОБА_1  умов кредитного договору від 09.02.2007 р.  № 7860, Акціонерне товариство “Державний ощадний банк України” в особі філії – Одеського обласного управління АТ “Ощадбанк”, м. Одеса звернулось з позовом до Приморського районного суду м. Одеси про стягнення заборгованості за цим договором.
Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 09.12.2009 р. у справі №2-7897/2009 стягнуто з            ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" 841   110,27 грн.
Наведене рішення набрало законної та в апеляційному порядку не оскаржувалось.
07.05.2013 р. Одеською філією Приватного підприємства «Спеціалізоване підприємство юстиція» були проведені торги, на яких реалізовано предмет іпотеки - квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що належала на праві власності ОСОБА_1 .
За результатами реалізації предмета іпотеки, 17.07.2013 р. на користь Акціонерного товариства "Ощадбанк" було перераховано грошові кошти в сумі 20   002,81 грн.
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 21.10.2021, зокрема визнано вимоги Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк» до боржника в сумі 742 574,54 грн. та 4  540 грн. судового збору.
Місцевим господарським судом зазначено, що наявна заборгованість перед АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк» виникла на підставі договору про іпотечний кредит від 09.02.2007.
Сума вимог, підтверджена належними доказами (Заочне Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 09.12.2009) складає 742 574,54 грн.
Судом зазначено, що наявність рішення Приморського районного суду м. Одеси від 09.12.2009 по справі № 2-7897/2009 про стягнення заборгованості за кредитним договором та визначення суми заборгованості за основним грошовим зобов`язанням унеможливлює нарахування відсотків, пені за період з дати фактичного настання строку виконання договору.
Позиція суду апеляційної інстанції.
Відповідно до ч. 6 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".
Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.
За приписами ст. 1 Кодексу України з процедур банкрутства кредитором є  юридична або фізична особа, а також контролюючий орган, уповноважений відповідно до Податкового кодексу України здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у межах своїх повноважень, та інші державні органи, які мають вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника.
Забезпечені кредитори - кредитори, вимоги яких до боржника або іншої особи забезпечені заставою майна боржника.
Конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли після відкриття провадження у справі про банкрутство.
Поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли після відкриття провадження у справі про банкрутство.
Грошове зобов`язання - зобов`язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України. 
До грошових зобов`язань належать також зобов`язання щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування. Зобов`язання, що виникають внаслідок неможливості виконання зобов`язань за договорами зберігання, підряду, найму (оренди), ренти тощо та які мають бути виражені у грошових одиницях. 
До складу грошових зобов`язань боржника, у тому числі зобов`язань щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування, не включаються неустойка (штраф, пеня) та інші фінансові санкції, визначені на дату подання заяви до господарського суду, а також зобов`язання, що виникли внаслідок заподіяння шкоди життю і здоров`ю громадян, зобов`язання з виплати авторської винагороди, зобов`язання перед засновниками (учасниками) боржника - юридичної особи, що виникли з такої участі. 
Склад і розмір грошових зобов`язань, у тому числі розмір заборгованості за передані товари, виконані роботи і надані послуги, сума кредитів з урахуванням відсотків, які зобов`язаний сплатити боржник, визначаються на день подання до господарського суду заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство, якщо інше не встановлено цим Кодексом. При поданні заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство розмір грошових зобов`язань визначається на день подання до господарського суду такої заяви.
Як зазначалося вище, грошові вимоги Акціонерного товариства “Державний ощадний банк України” в особі філії – Одеського обласного управління АТ “Ощадбанк”, м. Одеса в сумі 4 691 781, 91 грн. складаються з наступних нарахувань:
- 88 420,17 дол. США (2 366 884,16 грн.) – прострочена заборгованість за основним боргом;
- 46 718 дол. США (1 250 575,45 грн.) – прострочена заборгованість за процентами за користування кредитом;
- 6 198,11 дол. США (165 914,73 грн.) – пеня за несвоєчасне погашення основного боргу та відсотків;
- 5 600 грн. – комісія за супроводження кредиту;
- 21 137,58 дол. США (565 823,42 грн.) – 3 % річних за несвоєчасне погашення боргу;
- 12 290,55 дол. США (329 000,82 грн.) – 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за кредитом.
- 1 700 грн. – судовий збір, що стягнуто заочним рішенням Приморського районного суду від 09.12.2009 р. у справі № 2 -7897/2009;
- 30 грн. – витрати на інформаційно – технічне забезпечення, що стягнуті заочним рішенням Приморського районного суду від 09.12.2009 р. у справі № 2 -7897/2009;
- 4 540 грн. – судовий збір, що сплачено за подання заяви про визнання кредиторських вимог банку у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 .
Щодо простроченої заборгованості за основним боргом суд апеляційної інстанції зазначає наступне.
Звертаючись до суду Акціонерне товариство “Державний ощадний банк України” в особі філії – Одеського обласного управління АТ “Ощадбанк”, м. Одеса обґрунтувало наявність кредиторських вимог до ОСОБА_1 договором про іпотечний кредит від 09.02.2007 р.  № 7860, зобов`язання за яким визначено в іноземній валюті(дол. США), який складено в письмовій формі відповідно до вимог Цивільного кодексу України та є письмовим доказом.
Згідно зі статтею 99 Конституції України грошовою одиницею України є гривня.
Відповідно до вимог статті 192 Цивільного кодексу України гривня є законним платіжним засобом на території України. 
Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.
За змістом статті 524 Цивільного кодексу України грошовим визнається зобов`язання, виражене у грошовій одиниці України - гривні, проте в договорі сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті.
Загальні положення виконання грошового зобов`язання закріплені у статті 533 Цивільного кодексу України, зокрема: грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях; якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом; використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов`язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.
Відповідно до ч. 3 ст. 533 ЦК України використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов`язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.
За приписами ч. 2 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства склад і розмір грошових вимог кредиторів визначаються в національній валюті України. 
Якщо зобов`язання боржника визначені в іноземній валюті, то склад і розмір грошових вимог кредиторів визначаються в національній валюті за курсом, встановленим Національним банком України на дату подання кредитором заяви з грошовими вимогами до боржника.
Отже порядок визнання грошових вимог до боржника у справах про банкрутство регулюється Кодексом України з процедур банкрутства та є особливою процедурою в юрисдикції господарських судів. 
Наведена правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 06.07.2022 у справі № 903/832/21.
Відтак, та обставина, що в резолютивній частині  заочного рішення Приморського районного суду м. Одеси від 09.12.2009 по справі № 2-7897/2009 зазначено суму боргу за кредитним договором лише в національній валюті не спростовує тієї обставини, що якщо зобов`язання боржника визначені в іноземній валюті, то склад і розмір грошових вимог кредиторів визначаються в національній валюті за курсом, встановленим Національним банком України на дату подання кредитором заяви з грошовими вимогами до боржника.
Таким чином, місцевий господарський суд відмовляючи Акціонерному товариству “Державний ощадний банк України” в особі філії – Одеського обласного управління АТ “Ощадбанк”, м. Одеса у визнанні грошових вимог в частині прострочена заборгованість за основним боргом в сумі 88 420,17 дол. США (2 366 884,16 грн.) залишив поза увагою ту обставину, що борг ОСОБА_1  виник та існує на підставі договору про іпотечний кредит від 09.02.2007 р.  № 7860, що визначений лише в іноземній валюті.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що грошові вимоги Акціонерного товариства “Державний ощадний банк України” в особі філії – Одеського обласного управління АТ “Ощадбанк”, м. Одеса в сумі 88 420,17 дол. США, що станом на дату подання заяви про визнання грошових вимог (13.08.2021 р.) складають 2 366 884,16 грн. підлягають задоволенню
Щодо 3 % річних за несвоєчасне погашення боргу колегія суддів вважає зазначити наступне.
Як встановлено судом, ОСОБА_1 звернувся до місцевого господарського суду з заявою про застосування строку позовної давності до вимог Акціонерного товариства “Державний ощадний банк України” в особі філії – Одеського обласного управління АТ “Ощадбанк”, м. Одеса у вигляді нарахованих банком  3 % річних на суму заборгованості.
Відповідно до ст. 258 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.
Згідно зі ст. 257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.
Верховним Судом у постанові від 26.10.2018 р. по справі № 922/4099/17 зазначено, що вимоги про стягнення грошових коштів, передбачених ст. 625 Цивільного кодексу України, не є додатковими вимогами в розумінні ст. 266 цього Кодексу, а тому закінчення строку позовної давності за основною вимогою не впливає на обчислення позовної давності за вимогою про стягнення 3 % річних та інфляційних втрат.
Стягнення 3 % річних та інфляційних втрат можливе до моменту фактичного виконання зобов`язання та обмежується останніми 3 роками, які передували подачі позову.
В даному випадку можливість нарахування банком 3 % річних обмежується останніми 3 роками, які передували подачі заяви про визнання кредиторських вимог.
Акціонерне товариство “Державний ощадний банк України” в особі філії – Одеського обласного управління АТ “Ощадбанк”, м. Одеса з заявою про визнання кредиторських вимог звернулось 13.08.2021 р., тобто відлік трьох останніх років починається з 13.08.2018 р.
При цьому, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 120 Кодексу України з процедур банкрутства з моменту відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника припиняється нарахування штрафів та інших фінансових санкцій, а також відсотків за зобов`язаннями боржника.
Як зазначалося вже в даній постанові,  ухвалою Господарського суду Одеської області від 15.07.2021 р. відкрито провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 ..
З огляду на викладене, нарахування 3 % річних на суму боргу підлягає здійсненню в період з 13.08.2018 р. по 14.07.2021 р. та складає 213   019,57 грн.
Таким чином, загальний розмір визнанних вимог складає:
- 2 366 884,16 грн. - заборгованість за кредитом;
- 213019, 57 грн. - 3% річних;
- 5600, 00 грн. -  комісія за супроводження кредиту;
- 1700, 00 грн. - судовий збір, що стягнуто заочним рішенням Приморського районного суду від 09.12.2009 р. у справі № 2 -7897/2009 та 30 грн. – витрат на інформаційно – технічне забезпечення, що стягнуті заочним рішенням Приморського районного суду від 09.12.2009 р. у справі № 2 -7897/2009, а загалом: 2    587    233, 73 грн.
Щодо простроченої заборгованості за процентами за користування кредитом, пеня за несвоєчасне погашення основного боргу та відсотків та 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за кредитом, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.
Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 04.07.2018 р у справі № 310/11534/13, звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. 
На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. 
Рішення суду про стягнення заборгованості чи звернення стягнення на заставлене майно засвідчує такі зміни. 
Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимог згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України.
Якщо за рішенням про звернення стягнення на предмет застави заборгованість за кредитним договором указана в такому рішенні у повному обсязі, кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до частини другої статті 625 ЦК України, а не у вигляді стягнення процентів.
Плата за прострочення виконання грошового зобов`язання врегульована законодавством. У цьому разі відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
У постанові від 28.03.2018 р. у справі № 444/9519/12 Велика Палата Верховного Суду вказала, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи в разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною 2 статті 1050 ЦК України. 
Подібні правові висновки викладено також в постанові Великої Палати Верховного Суду від 31.10.2018 р. у справі № 202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18).
Враховуючи висновки, викладені у перелічених вище постановах Великої Палати Верховного Суду, суд апеляційної інстанції зазначає, що Акціонерне товариство “Державний ощадний банк України” в особі філії – Одеського обласного управління АТ “Ощадбанк”, м. Одеса, звернувшись з позовом про дострокове стягнення кредиту на підставі ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, втратило право нараховувати проценти за кредитом, проте це не позбавляє його можливості застосовувати до боржника заходи відповідальності за порушення грошового зобов`язання, передбачені ст. 625 Цивільного кодексу України. 
Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду щодо відмови Акціонерному товариству “Державний ощадний банк України” в особі філії – Одеського обласного управління АТ “Ощадбанк”, м. Одеса у визнанні грошових вимог в частині  простроченої заборгованості за процентами за користування кредитом, пеня за несвоєчасне погашення основного боргу та відсотків та 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за кредитом.
Висновки суду апеляційної інстанції.
Відповідно до ч. 1 та ч. 5 ст. 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Враховуючи те, що місцевим господарським судом не в повному обсязі досліджено матеріали справи, колегія судді дійшла висновку, що оскаржувала підлягає зміні, шляхом викладення її резолютивної частини в редакції суду апеляційної інстанції.

Керуючись статтями  232, 233, 236, 240, 269, 270, 275, 276-277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд –
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк» - задовольнити частково. 
Заяву Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк» про визнання конкурсних кредиторських вимог  - задовольнити частково  в сумі  2    587  233, 73 грн.
В іншій частині конкурсних грошових вимог в задоволенні заяви відмовити. 
Ухвалу Господарського суду Одеської області від 21.10.2021 по справі №916/1575/21 – змінити, виклавши абзац 3 п.1 ухвали в наступній редакції:
-          Акціонерне товариство “Державний ощадний банк України” в особі філії Одеське обласне управління АТ  “Ощадбанк” (65014, м. Одеса, вул. Базарна, 17, код 09328601) з вимогами до боржника в сумі 2   587   233, 73 грн., судового збору в сумі 4   540 грн.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у строки, передбачені статтею 288 ГПК України.
Повний текст постанови складено та підписано: 24.10.2022.

Головуючий суддя                                                                       І.Г. Філінюк 

Суддя                                                                                          О.Ю. Аленін

         Суддя                                                                                          К.В. Богатир