УХВАЛА

27 жовтня 2022 року 
м. Київ
справа №580/5813/21
адміністративне провадження № К/990/28867/22 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Уханенка С.А.,
суддів - Данилевич Н.А., Кашпур О.В., 
перевірив касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 27 вересня 2021 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 31 травня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправними дій, визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення коштів,
В С Т А Н О В И В:
У серпні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (далі - Департамент ПП НП України), в якому просив: визнати протиправними дії відповідача щодо проведення стосовно нього службового розслідування за фактом внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 20 квітня 2021 року №420212500000000001 відомостей про скоєння ним кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 368 Кримінального кодексу України (далі - КК України), та повідомлення йому 13 травня 2021 року про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третью статті 368 КК України; визнати протиправними та скасувати накази Департаментe ПП НП України: від 13 травня 2021 року №1047 «Про призначення службового розслідування, утворення дисциплінарної комісії та відсторонення від виконання службових обов`язків»;  від 23 липня 2021 року № 486 «Про застосування до працівника УПП в Черкаській області ДПП дисциплінарного стягнення»; від 29 липня 2021 року №754 о/с «По особовому складу» про звільнення його зі служби в поліції;  поновити його на службі в поліції на посаді інспектора відділу розшуку та опрацювання матеріалів дорожньо-транспортних пригод Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту ПП та стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 29 липня 2021 року по дату поновлення на посаді.
Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 27 вересня 2021 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 31 травня 2022 року, в позові відмовлено.
21 жовтня 2022 року ОСОБА_1 у черговий раз подав касаційну скаргу на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 27 вересня 2021 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 31 травня 2022 року, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення ними норм процесуального права. Заявник просить переглянути і скасувати оскаржені судові рішення та направити справу на новий розгляд.
Предметом спору є правомірність наказів про притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення та поновлення на посаді.
Перевіривши доводи касаційної скарги та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.
Згідно з частиною першою статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Наведене означає, що положеннями пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України передбачено можливість перегляду, в якості винятку, судового рішення, що не підлягає касаційному оскарженню судом касаційної інстанції у разі, якщо заявником зазначені випадки, передбачені підпунктами "а" - "г" цієї норми та викладені підстави, визначені частиною четвертою статті 328 КАС України.
За змістом пункту 1 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є, зокрема, справи щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які у значенні Закону України "Про запобігання корупції" займають відповідальне та особливо відповідальне становище.
Відомостей про те, що позивач є службовою особою, яка займає відповідальне та особливо відповідальне становище відповідно до пункту 1 частини шостої статті 12 КАС України у системному зв`язку з положеннями Закону України "Про запобігання корупції" суду касаційної інстанції не надано і у судових рішеннях така інформація відсутня.
Підстав, за яких судові рішення, постановлені у зазначеній справі, можливо віднести до випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, судом касаційної інстанції не встановлено.
У касаційній скарзі заявник зазначив, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, а справа має для нього виняткове значення та суспільний інтерес.
Верховний Суд відхиляє такі аргументи, так як ОСОБА_1 лише формально послався на ці категорії, проте не зазначив новітніх, проблемних та раніше ґрунтовно не досліджуваних питань права, а аргументи заявника зводяться неправильної оцінки судами доказів у справі, з посиланням на неврахування висновків Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах. Проте ці доводи не викладено у взаємозв`язку з обставинами цієї справи, що мають індивідуальні ознаки, характерні саме для неї. 
Верховний Суд також не бере до уваги доводи ОСОБА_1 про те, що справа становить суспільний інтере, оскільки наявність «суспільного інтересу» як обставина, яка може слугувати підставою для відкриття касаційного провадження, оцінюється за кількісними та якісними критеріями як-от: суспільна значущість, тобто вплив на права не окремої людини, а спільноти індивідуумів, які можуть стверджувати, що мають охоронюваний законом інтерес щодо предмета спору (кількісний критерій); інтенсивність втручання в сферу реалізації законного інтересу, тобто встановлення певних обтяжень для групи осіб майнового чи немайнового характеру, пов`язаних із предметом позову, та, переважно, але не винятково, триваючий характер дії таких обтяжень або обмежень у реалізації прав щодо певного суспільного блага (якісний критерій). Водночас аналіз мотивів касаційної скарги та зміст оскаржуваного судового рішення не свідчить про наявність підстав для відкриття провадження у справі за підпунктом «в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, так як заявником не наведено вмотивованих аргументів, які б дозволили стверджувати, що формування Верховним Судом висновку щодо застосування певних норм у цій справі, буде мати вплив на права та інтереси спільноти з метою реалізації їхніх прав щодо певного суспільного блага.
Інші аргументи скарги зводяться до незгоди з висновками судів першої та  апеляційної інстанції щодо відсутності правових підстав для задоволення позову, переоцінки доказів та неповного з`ясування обставин справи судами першої та апеляційної інстанцій, що виключає можливість перегляду судового рішення з цих підстав судом касаційної інстанції, повноваження якого визначені статтею 341 КАС України.
Суд зазначає, що за приписами частини другої статті 341 КАС України оцінка доказів, установлення обставин, що не були встановлені або відхилені судом та вирішення питання щодо переваги одних доказів над іншими, не є повноваженнями суду касаційної інстанції, а позивач обґрунтовує свої доводи саме посиланням на обставини справи, що мають оціночний характер у сукупності з іншими обставинами, що не є підставою для відкриття касаційного провадження у справі.
Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають статті 129 Конституції України, згідно з пунктом 8 частини другої якої основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та, у визначених законом випадках, - на касаційне оскарження судового рішення.
Зазначена конституційна норма кореспондується з положеннями частини першої статті 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів".
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Оскільки заявник, оскаржуючи судові рішення, прийняті у справі незначної складності, не вказав випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, які є передумовою для перевірки наявності підстав касаційного оскарження цих рішень, встановлених пунктами 1, 2, 3, 4 частини четвертої статті 328 цього Кодексу, у відкритті касаційного провадження у цій справі необхідно відмовити.
За таких обставин суд не вирішує клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку та передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду.
Керуючись статтями 248, 328, 333 КАС України, Суд
У Х В А Л И В :
1. У відкритті касаційного провадження за касаційною ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 27 вересня 2021 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 31 травня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправними дій, визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення коштів відмовити.
2. Копію ухвали направити заявнику за допомогою підсистеми ЄСІТС «Електронний кабінет», а у разі його відсутності - на офіційну електронну адресу або засобами поштового зв`язку. 
3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач:                                                                                           С.А. Уханенко
Судді:                                                                                                              Н.А. Данилевич
                                                                                                              О.В. Кашпур