запорізький апеляційний суд

Провадження №33/807/567/22	Головуючий у 1-й інстанції Стоматов Е.Г.	
Єдиний унікальний №333/733/22	Доповідач в 2-й інстанції Гончар О.С.	
Категорія – ст.130 ч.1 КУпАП	  	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
       21 жовтня 2022 року                                                 м.Запоріжжя
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Гончар О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Іванової Наталії Олексіївни на постанову судді Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 08 вересня 2022 року, якою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , 
притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП,
ВСТАНОВИВ
Згідно з постановою суду, 24.01.2022 року о 14 год. 35 хв. в м.Запоріжжя по вул.Оріхівське шосе, буд.10, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «BMW 316», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння в порушення п.2.5 Правил дорожнього руху України відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. 
ОСОБА_1 визнано винним за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень. 
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 496 грн. 20 коп. 
В апеляційній скарзі захисник Іванова Н.О. просила скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення. 
Свої вимоги мотивувала тим, що в матеріалах справи відсутні докази, що ОСОБА_1  є водієм, який керував транспортним засобом і був зупинений працівниками поліції в процесі руху. Матеріали справи також не містять належних та допустимих доказів, що підтверджують факт порушення водієм транспортного засобу правил дорожнього руху і як наслідок його законне зупинення за таке порушення.
На відео з бодікамери зафіксовано, як ОСОБА_1 наголошує на тому, що він не відмовляється від проходження дослідження на стан сп`яніння в медичному закладі на вул.Седова.
Неготовність ОСОБА_1 проїхати до медичного закладу, враховуючи його особисті обставини, не є відмовою від проходження огляду на стан сп`яніння, про що ним неодноразово було наголошено співробітникам поліції.
Не дивлячись на те, що патрульними не було надано ОСОБА_1 направлення на медичний огляд, він прибув до медичного закладу КНП «ОКЗНПД» ЗОР та пройшов відповідну процедуру огляду на стан наркотичного сп`яніння. Підтвердженням наміру та згоди на проходження огляду є Висновок № 406 від 24 січня 2022 року, відповідно до якого у ОСОБА_1 не було виявлено ознак наркотичного сп`яніння.
До судового засідання апеляційного суду ОСОБА_1 та захисник Іванова Н.О. не з`явилися, про час та місце розгляду апеляційної скарги були повідомлені повісткою 03 жовтня 2022 року та телефонограмою. Тому у відповідності до ч.6 ст.294 КУпАП неявка  ОСОБА_1  та захисника Іванової Н.О. до суду не є перешкодою для розгляду апеляційної скарги за їх відсутності в судовому засіданні. 
Розглянувши матеріали справи, постанову судді та апеляційну скаргу, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Висновки судді місцевого суду про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні ним вимог п.2.5 ПДР України, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідають фактичним обставинам справи, підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами і є обґрунтованими.
Дослідивши наявні в матеріалах справи докази суддя місцевого суду дійшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, правильності кваліфікації його дій за ч.1 ст. 130 КУпАП, необхідності накладення на нього стягнення та на законних підставах, із дотриманням вимог ст. 23 і 33 КУпАП наклав на нього стягнення у межах санкції, передбаченої ч.1 ст. 130 КУпАП.
Доводи апеляційної скарги захисника щодо неповноти дослідження обставин справи не ґрунтуються на матеріалах справи, із яких вбачається, що усі обставини справи суддею були досліджені всебічно, повно і об`єктивно, висновки судді ґрунтуються як на матеріалах справи, так і на вимогах закону.
Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, поставленого у вину ОСОБА_1 проявляється у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. 
Підстави, умови та порядок проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння визначені ст. 266 КУпАП, п.2.5 ПДР України та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735 (в подальшому "Інструкція"). За змістом цих нормативних документів водій зобов`язаний на вимогу поліцейського пройти медичний огляд з метою встановлення стану сп`яніння. Відповідно до п.2 Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Ознаки наркотичного сп`яніння, які стали підставою для вимоги про проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння, поліцейськими викладені у протоколі про адміністративне правопорушення. Суд при цьому зважає на те, що підставою для висунення вимоги про необхідність проходження огляду на стан сп`яніння є суб`єктивне припущення поліцейського про перебування особи у стані наркотичного сп`яніння, яке ґрунтується на наявності у особи ознак наркотичного сп`яніння, перелік яких визначений у п.4 розділу І Інструкції. 
Як вбачається з матеріалів справи, працівниками поліції було запропоновано ОСОБА_1 пройти медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння внаслідок виявлення таких ознак як порушення мови, поведінка, яка не відповідає обстановці, порушення координації рухів.
Відмовляючись від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП. При цьому суд зважає на те, що мотиви відмови від проходження огляду на стан сп`яніння не мають значення для висновків про наявність в діях ОСОБА_1 складу передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення.
Суд зважає на те, що відповідно до п.2.5 ПДР України проведення огляду на стан сп`яніння на вимогу поліцейського є обов`язком водія, при цьому жоден із нормативних документів не дає водієві права оспорювати таку вимогу поліцейського.
На відеозаписові події об`єктивно зафіксовані обставини адміністративного правопорушення в обсязі, достатньому для вирішення питання про наявність події адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та винності ОСОБА_1 у його вчиненні. Із цього відеозапису вбачається те, що ОСОБА_1 відмовився пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння. При цьому суд звертає увагу на те, що вимога про необхідність проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння була доволі чіткою і зрозумілою для сприйняття, а відмова ОСОБА_1 була такою, яка не ставила під сумнів факт відмови. Із урахуванням викладеного суд дійшов висновку про те, що наданий відеозапис є належним та допустимим доказом вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
Щодо доводів захисника про безпідставність зупинки транспортного засобу, апеляційний суд зазначає таке.
Відповідно до п.п.1, 3 ч.1 ст.23 Закону України "Про національну поліцію", поліція відповідно до покладених на неї завдань здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.
Підстави для зупинки транспортного засобу визначені статтею 35 Закону України "Про національну поліцію".
Відповідно до положень п.10 ч.1 ст.35 вказаного Закону, поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі: в т.ч. якщо зупинка транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту.
Матеріалами справи підтверджується законність зупинки працівниками поліції транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , а доводи сторони захисту про протилежне спростовуються наявними у справі доказами. 
Крім того, апеляційний суд наголошує, що питання поважності чи неповажності причин зупинки автомобіля поліцейськими не є предметом судового розгляду в справі про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП, а відтак вирішення цього питання не може бути підставою для скасування постанови суду. Крім того, апелянтом не надано доказів встановлення незаконності дій працівників поліції і їх протиправної поведінки під час зупинки транспортного засобу, яка нібито мала місце 24.01.2022 року.
Також є необґрунтованими доводи апеляційної скарги з приводу того, що суд першої інстанції не надав належної оцінки висновку за результатами медичного огляду в лікарні, відповідно до якого у ОСОБА_1 не виявлено ознак сп`яніння. 
Відповідно до п. 9 Розділу ІІ, п. 17 Розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України № 1452/735 від 09.11.2015 року, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення. Зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку.
З огляду на викладене, медичний огляд в закладі охорони здоров`я може проводитись лише у присутності поліцейського, а як вбачається з висновку щодо результатів медичного огляду № 406 від 24.01.2022 року, огляд проводився за відсутності співробітника патрульної поліції, і доказового значення в даному провадженні не має.
Крім того, факт проходження ОСОБА_1 медичного обстеження на предмет його перебування у стані наркотичного сп`яніння не впливає на правильність висновків суду про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, адже останнього визнано винним за ч.1 ст.130 КУпАП саме за відмову від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння, а не за керування транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння.
Таким чином, перевіркою матеріалів справи не встановлено порушень працівниками поліції Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції. Всі матеріали справи зібрані працівниками патрульної поліції, які діяли в межах своїх повноважень, протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 , повністю відповідають вимогам ст.256 КУпАП.
Також суд апеляційної інстанції враховує, що відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного чи наркотичного сп`яніння, є грубим і досить поширеним правопорушенням. Дії вчинені ОСОБА_1 , характеризуються умисною формою вини, складають підвищену суспільну небезпеку, становлять небезпеку дорожнього руху та несуть загрозу для його учасників.
Інших доводів, які б свідчили про незаконність оскаржуваного рішення та спростовували його висновки апелянтом не наведено.
Будь-яких порушень при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, які б стали підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції апеляційним судом не встановлено.
Інші доводи апеляційної скарги також не спростовують висновків суду про доведеність вини ОСОБА_1 , у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. Зміст протоколу про вчинення ОСОБА_1 , правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП відповідає вимогам ст.256 КУпАП щодо особи, фактичних обставин справи, нормативного акту, що передбачає відповідальність, роз`яснення прав, пояснень особи та інших даних. 
Загалом доводи апеляційної скарги фактично зводяться до незгоди апелянта із прийнятою суддею постановою, проте висновків судді не спростовують. 
З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що у справі зібрано достатньо доказів на підтвердження факту порушення водієм ОСОБА_1 , пункту 2.5 Правил дорожнього руху України та наявності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, що відповідає встановленим фактичним обставинам справи, а тому постанова судді Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 08 вересня 2022 року стосовно ОСОБА_1 , є законною та обґрунтованою. Підстави для її скасування та закриття провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 , як події так і складу адміністративного правопорушення, про що заявляються вимоги в апеляційній скарзі, відсутні.
Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,
ПОСТАНОВИВ
Апеляційну скаргу захисника Іванової Наталії Олексіївни залишити без задоволення.
Постанову судді Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 08 вересня 2022 року в цій справі щодо ОСОБА_1 залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

       Суддя                                                                 О.С. Гончар
Дата документу  Справа № 333/733/22