ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"21" листопада 2022 р.           Справа№ 910/6545/22
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Корсака В.А.
суддів:            Владимиренко С.В. 
          Євсікова О.О. 
 
за участю секретаря судового засідання: Заборовської А.О.
за участю представників згідно протоколу судового засідання,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Блок Майстер Україна»  
на ухвалу Господарського суду міста Києва від 07.09.2022, повний текст складено 08.09.2022  
у справі № 910/6545/22 (суддя Спичак О.М)
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Блок Майстер Україна»
до 1. Приватного підприємства «Адепт-Комплект»
2. Товариства з обмеженою відповідальністю «Солагро»
прозобов`язання вчинити дії та стягнення 2 688 766,55 грн

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст позовних вимог.

26.07.2022 до Господарського суду міст Києва подано позов   Товариства з обмеженою відповідальністю «Блок Майстер Україна» (надалі - позивач) з вимогами до Приватного підприємства «Адепт-Комплект» (надалі - відповідач-1) та Товариства з обмеженою відповідальністю «Солагро» (надалі - відповідач-2) про зобов`язання вчинити дії та стягнення 2 688 766,55 грн.
Позов обгрунтований тим, що ним у повному обсязі були виконані роботи за Договором №07/09/21 на виготовлення та монтаж металоконструкцій від 07.09.2021 на загальну суму 12488854,40 грн, однак відповідач 1 (замовник) не у повному обсязі оплатив виконані позивачем роботи, у зв`язку з чим виникла заборгованість у розмірі 2688766,55 грн.
Матеріально-правовою підставою позову позивач зазначив ст.ст. 525, 526, 610-612, 625, 629, 692, 712 ЦК України, ст.ст. 173-175, 193, 231, 265 ГК України, ст.ст. 4, 20, 24, 27, 42, 123, 124, 129, 162-164, 236 ГПК України.  

Короткий зміст ухвали місцевого господарського суду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.09.2022 у справі №910/6545/22:
- закрито провадження у справі №910/6545/22 в частині позовних вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю «Солагро» у зв`язку із відмовою   позивача від цієї частини позовних вимог до цього відповідача.
- відмовлено у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Солагро» про передачу справи №910/6545/22 за підсудністю до Господарського суду Одеської області.
- залишено без розгляду позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Блок Майстер Україна» на підставі п. З   та 4 ч. 2 ст. 43 ГПК України.  
Залишаючи   позов без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що він заявлений до Товариства з обмеженою відповідальністю «Солагро» завідомо безпідставно та направлений на зміну підсудності справи №910/6545/22. Позивач допустив зловживання процесуальними правами, в результаті якого отримав право вибору суду (в залежності від адреси місцезнаходження відповідачів) для подання позовної заяви, тим самим нівелюючи основоположні принципи господарського судочинства та положення ч. 1  ст. 27 Господарського процесуального кодексу України.  
            
Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.

Не погоджуючись із прийнятою ухвалою, Товариство з обмеженою відповідальністю «Блок Майстер Україна» звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 07.09.2022 у справі №910/6545/22 в частині залишення позову без розгляду.  
Скаржник стверджує, що є безпідставними   висновки   суду першої інстанції про наявність в його діях будь-якого зловживання процесуальними правами, у тому числі зловживання процесуальними правами у спосіб, визначений п. 4 ч. 2 ст. 43 ГПК України, шляхом вчинення дій, метою яких є маніпуляція визначення підсудності між судами, а також у спосіб, визначений п. 3 ч. 2 ст. 43 ГПК України, шляхом подання завідомо безпідставного позову, за відсутності предмета спору та у спорі, який має очевидно штучний характер. Крім того вказує, що: "наведені судом першої інстанції доводи щодо зловживання позивачем своїми процесуальними правами мають характер припущень, які не можуть бути покладені в основу судового рішення".
Скаржник посилається на те, що позовна заява може бути залишена без розгляду лише   з підстав визначених у статті   226 ГПК України, про що судом першої інстанції не було вказано в оскаржуваній ухвалі суду.  

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.09.2022 апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Корсак В.А., судді: Євсіков О.О., Владимиренко С.В.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.09.2022 постановлено витребувати у Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/6545/22 та невідкладено надіслати їх до Північного апеляційного господарського суду. Відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, які визначені главою  1  розділу  IV ГПК України, до надходження матеріалів справи №910/6545/22.  
Після надходження матеріалів справи, ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.10.2022 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Блок Майстер Україна» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 07.09.2022 у справі №910/6545/22. Закінчено проведення підготовчих дій. Повідомлено учасників справи про призначення апеляційної скарги до розгляду на 21.11.2022. Роз`яснено учасникам справи право подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі до 14.11.2022. Встановлено учасникам справи строк для подачі всіх заяв та клопотань в письмовій формі до 14.11.2022. Явку учасників справи визнано необов`язковою.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи.

Відповідачі своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористались.

Явка представників учасників справи.

Позивач до судового засідання 21.11.2022 з`явився представник позивача та відповідача-1. Представник відповідача-2 в судове засідання не з`явився. Про час та місце судового засідання належним чином повідомлений у відповідності до ст.    120,  242 ГПК України, про що свідчать наявні в матеріалах справи докази.
Суд констатує, що до визначеної дати проведення судового засідання - 21.11.2022 - від учасників справи не надійшло заяв, клопотань пов`язаних з рухом апеляційної скарги, в т.ч. про перерву чи відкладення розгляду справи, що унеможливило б розгляд справи у цьому судовому засіданні.
Беручи до уваги те, що суд апеляційної інстанції не визнавав участь учасників справи обов`язковою, учасники належним чином повідомлені про дату та час судового засідання, а також з метою дотримання принципу розумності строків розгляду справи, необхідності забезпечення захисту здоров`я учасників судового процесу і співробітників суду та з урахуванням рекомендацій уповноважених суб`єктів щодо запобігання поширенню гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, з огляду на наявність достатніх у матеріалах справи доказів для вирішення даної справи, колегія суддів дійшла до висновку про можливість здійснення апеляційного перегляду оскарженого рішення за наявними матеріалами справи.

Межі та строк розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Частиною 1  ст. 270 ГПК України  визначено, що у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.
Відповідно до ч. 1  ст. 271 ГПК України     апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.
Відповідно до ч. 2  ст. 273 Господарського процесуального кодексу України  апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції розглядається протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі.
Згідно із  ст. 269 ГПК України  суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.?          

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції.

  Товариство з обмеженою відповідальністю «Блок Майстер Україна» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного підприємства «Адепт-Комплект», як до відповідача-1 та Товариства з обмеженою відповідальністю «Солагро», як до відповідача-2.  
Відповідач-1 подав до Господарського суду міста Києва відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що позивач звернувся з позовом до відповідача-2 - Товариства з обмеженою відповідальністю «Солагро» з метою отримання   права альтернативної підсудності.
Позивач подав до Господарського суду міста Києва заяву про відмову від позову в частині позовних вимог до відповідаач-2 - Товариства з обмеженою відповідальністю «Солагро».?          Відповідач-2 звернувся до Господарського суду міста Києва з клопотанням про передачу справи №910/6545/22 за підсудністю до Господарського суду Одеської області (за місцезнаходженням відповідача-1), оскільки позивач безпідставно висунув позовні вимоги до відповідача-2 - Товариства з обмеженою відповідальністю «Солагро»,    штучно об`єднав позовні вимоги.  
Відповідача-1 подав до суду першої інстанції клопотання про направлення справи №910/6545/22 за підсудністю до Господарського суду Одеської області (за місцезнаходженням відповідача-1), оскільки залучення відповідача-2 - Товариства з обмеженою відповідальністю «Солагро» у даній справі є зловживанням процесуальними правами з метою скористатися можливістю застосувати альтернативну підсудність.
Місцевий господарський суд в оскарженій ухвалі    прийняв відмову позивача від позову   в частині позовних вимог до відповідача-2 - Товариства з обмеженою відповідальністю «Солагро» та закрив провадження у справі в частині цих позовних вимог,   а   позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Блок Майстер Україна» у справі №910/6545/22 залишив без розгляду на підставі ч. 3  ст. 43 Господарського процесуального кодексу України.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.
          
Відповідно до ч. 1  ст. 191 Господарського процесуального кодексу України  позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.
Згідно з ч. 2  ст. 191 Господарського процесуального кодексу України  до ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення.
Згідно з ч. 5  ст. 191 Господарського процесуального кодексу України  суд не приймає відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє. Відповідно до ч. 3  ст. 191 Господарського процесуального кодексу України у разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.
У п. 4 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України  господарський суд закриває провадження, якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято судом.
Згідно з ч. 4 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України  про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.
Відповідно до ч. 2 ст. 31 Господарського процесуального кодексу України справа, прийнята судом до свого провадження з додержанням правил підсудності, повинна бути ним розглянута і в тому випадку, коли в процесі розгляду справи вона стала підсудною іншому суду, за винятком випадків, коли внаслідок змін у складі відповідачів справа відноситься до виключної підсудності іншого суду.
Крім того, відповідно до ч.1 ст.27 Господарського процесуального кодексу України, позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом.
Статтею 29 Господарського процесуального кодексу України  визначено, що право вибору між господарськими судами, яким відповідно до цієї статті підсудна справа, належить позивачу, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу. Позови у спорах за участю кількох відповідачів можуть пред`являтися до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання одного з відповідачів. Позови у спорах, що виникають з договорів, в яких визначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів.
Частиною 1 статті 4 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.
Зі змісту п. 4 ч. 2 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України  вбачається, що зловживання процесуальними правами є необґрунтоване або штучне об`єднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи, або завідомо безпідставне залучення особи як відповідача (співвідповідача) з тією самою метою.
Якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання (ч. 3 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України).
Ухвала суду першої інстанції про закриття провадження у справі в частині позовних вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю «Солагро» (відповідача 2) у зв`язку з відмовою Товариства з обмеженою відповідальністю «Блок Майстер Україна» від позову в частині позовних вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю «Солагро» не оскаржується в апеляційному провадженні.
Щодо заяви відповідача-2 про направлення справи за підсудністю до Господарського суду Одеської області за місцезнаходженням відповідача-1, колегія вважає вірним висновок суду про відсутність підстав для її задоволення.  
Також колегія зазначає, що виходячи з предмету та підстав позову, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що у даному випадку навяні достатньо обґрунтовані підстави вважати що позов, заявлений до Товариства з обмеженою відповідальністю «Солагро», є завідомо безпідставним.
Зокрема суд виходив з того, що в позові не вказано жодних зобов`язальних правовідносин, встановлених або договором №07/09/21 на виготовлення та монтаж металоконструкцій від 07.09.2021, або законом, підставою яких є задоволення позову  саме позивача про зобов`язання відповідача-2 вчинити дії по наданню інформації та документів, що підтверджують розрахунок із Приватним підприємством «Адепт-Комплект» по виконанню робіт на об`єкті будівництва: «Нове будівництво агрологістичного комплексу Solagro», що знаходиться за адресою: с. Вили, вул. Київська, 1 «З» Лубенського району Полтавської області».  
Окрім того, позивач у поданому позові не наводить підстав заявлених вимог до відповідача-2 та їх нормативно-правового обгрунтування. Також судом наголошено, що позивачем не вказано існування будь-якого обов`язку, наявного у відповідача-2 по відношенню до позивача. Також колегія звертає увагу на те, що позивач не зазначив у позові перелік   документів, які він вимагає у відповідача -2 надати йому.
Суд першої інстанції дослідивши всі обставини справи в межах своїх повноважень, на підставі належних та допустимих доказів обгрунтовано встановив  факт зловживання позивачем процесуальними правами у вигляді подання завідомо безпідставного позову до відповідача-2 а також завідомо безпідставного залучення особи як відповідача (співвідповідача) з метою зміни підсудності справи що, передбачені пунктами 3 та 4 частини 2 статті 43 ГПК України.
Таким чином суд правільно та обґрунтовано застосував до порушника правові наслідки, передбачені частиною 3 статті 43 ГПК України.
Обставини щодо наявності в діях позивача зазначених порушень   апелянтом не спростовані.  
В апеляційній скарзі апелянт посилається, серед іншого на те, що позовна заява може бути залишена без змін лише з підстав визначених ст. 226 ГПК України.  
Колегія вважає ці доводи необгрунтованими та такими що не відповідають вимогам процесуального закону. В даному випадку суд першої інстанції залишив позовну заяву без розгляду на підставі частини 3 статті 43 ГПК України, що   є окремою самостійною процесуальною підставою для залишення позовної заяви без розгляду та не потребує додатково застосування ст. 226 ГПК України.
Доводи та міркування скаржника  не спростовують висновків суду першої інстанції та суперечать дійсним обставинам справи і положенням чинного законодавства. Саме лише прагнення скаржника ще раз розглянути та оцінити ті самі обставини справи і докази в ній не є достатньою підставою для скасування оскаржуваного судового рішення.
Визначених процесуальним законом підстав для скасування оскаржуваної ухвали не вбачається.  

          Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги.

          Нормою ст.276 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
          Враховуючи вищевикладене в сукупності, доводи апеляційного оскарження є необґрунтованими, підстав для зміни чи скасування оскарженого рішення у даній справі колегія суддів не вбачає.
          Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвала суду першої інстанції - без змін.

          Судові витрати.

          Розподіл судових витрат здійснюється у відповідності до  ст. 129 ГПК України та, у зв`язку із відмовою у задоволенні апеляційної скарги, покладаються на скаржника.

          Керуючись Главою 1 Розділу IV Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:
           1. Апеляційну скаргу залишити без задоволення.  

           2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 07.09.2022 у справі №910/6545/22 у частині залишення без розгляду позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Блок Майстер Україна» залишити без змін.

           3. Матеріали справи повернути до господарського суду першої інстанції.        
          
          Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287-289 Господарського процесуального кодексу України.

          Повний текст постанови складено, у зв`язку з відключенням електропостачання, - 01.12.2022. 

Головуючий суддя                                                            В.А. Корсак 

Судді                                                                                С.В. Владимиренко

                                                                                О.О. Євсіков