РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2022 року 
м. Рівне

Справа № 569/694/19
Провадження № 22-ц/4815/1098/22

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді: Гордійчук С.О.,
суддів: Боймиструк С.В., Ковальчук Н.М.,
секретар судового засідання: Ковальчук Л.В.,

учасники справи: 
позива:  ОСОБА_1 ,
відповідач: КП «Рівненське міське бюро технічної інвентаризації»,
треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження в м. Рівне апеляційну скаргу представника ОСОБА_3  адвоката Польова Е.М. на ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 19 липня 2022 року постановлену в складі судді Ковальова І.М., у справі № 569/694/19, 
в с т а н о в и в :
В провадженні Рівненського міського суду знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до КП «Рівненське міське бюро технічної інвентаризації», треті особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання дій державного реєстратора протиправними, скасування державної реєстрації права власності щодо земельної ділянки.
Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 19 липня 2022 року постановлено призначити повторну судову земельно-технічну експертизу на вирішення якої поставлено питання:
1) чи належним чином оформлена і наявна документація із землеустрою у фонді міськрайонного управління у Рівненському районі та м.Рівне, підтверджуюча місце розташування земельної ділянки, площею 0,10 га, що передавалась ОСОБА_2 в період 1996-1997 років та Державного акту на право власності на земельну ділянку?
2) чи належним чином оформлена і наявна документація із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_1 , підтверджуюча місце розташування земельної ділянки, площею 0,09 га, що відведена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) на 
АДРЕСА_1 ) чи являються земельні ділянки: на яку за рішенням Великоомелянської сільської ради від 30 жовтня 1996 року №207 було надано дозвіл на проведення робіт по складанню проекту відведення та забудови ОСОБА_2 площею 0,10 га для індивідуального житлового будівництва за рахунок земель господарського двору КГСП «Волинь» біля села Тинне та земельна ділянка з кадастровим номером 5610100000:01:071:0305, площею 0,09 га, яка була сформована в результаті її відведення за проектом землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_1 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) на АДРЕСА_1 , виготовленим ПП ПП «Рівненська земельна компанія» державна реєстрація в системі ДЗК здійснена 27.02.2017 року, однаковими за розмірами, конфігурацією та іншими ознаками?
Проведення експертизи доручено судовому експерту Сапуновій А.І. (м.Рівне, вул.Гагаріна, 39 офіс 22. Попереджено експерта про кримінальну відповідальність за ст.ст.384,385 КК України. Витрати за проведення експертизи покладено на ОСОБА_1 . На час проведення експертизи провадження у справі зупинене.
Не погодившись із ухвалою суду,  ОСОБА_3  подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить ухвалу суду скасувати, та постановити нову, якою відмовити в задоволені клопотання.
Вказує, що суд першої інстанції не зазначив жодного обгрунтування для призначення повторної експертизи, не зазначено що висновок експерта № 190426/2/с судової земельно-технічної експертизи є необґрунтованим чи викликає сумнів у його правильності. Покликається на те, що визначені судом в оскаржуваній ухвалі питання з яких експерт має надати суду висновок виходять за межі повторної експертизи.
Окрім того, вказує, що визначені судом питання не охоплюються завданнями земельно-технічної експертизи. Зазначає, що на вирішення земельно-технічної експертизи не можуть ставитися питання чи належним чином оформлена і наявна документація, оскільки вказане питання стосується питань права, а не землекористування.
У відзиві на апеляційну скаргу КП “РМБТІ” просить у задоволені позовних вимог відмовити.
Апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.
Відповідно до частин 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Ухвала суду першої інстанції не відповідає зазначеним вище вимогам.
Судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду (стаття 1 Закону України «Про судову експертизу»).
Експертному висновку, як і решті доказів, мають бути притаманні належність, допустимість, достовірність і достатність.
Відповідно до частини 2 статті 102 ЦПК України предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права.
Суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності (частина 1 статті 103 ЦПК України).
За положеннями частин 1, 3, 5 статті 104 ЦПК України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи. Ухвала про призначення експертизи направляється особам, яким доручено проведення експертизи, та учасникам справи. Об`єкти та матеріали, що підлягають дослідженню, направляються особі, якій доручено проведення експертизи (провідному експерту або експертній установі). В ухвалі про призначення експертизи суд попереджає експерта про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.
Окрім того, відповідно до пункту 3.3 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень у документі про призначення експертизи (залучення експерта) зазначаються такі дані: місце й дата винесення постанови чи ухвали; посада, звання та прізвище особи, що призначила експертизу (залучила експерта); назва суду; назва справи та її номер; обставини справи, які мають значення для проведення експертизи; підстави для призначення експертизи; прізвище експерта або назва експертної установи, експертам якої доручається проведення експертизи; питання, які виносяться на вирішення експертові; перелік об`єктів, що підлягають дослідженню (у тому числі порівняльних зразків та інших матеріалів, направлених експертові, або посилання на такі переліки, що містяться в матеріалах справи); інші дані, які мають значення для проведення експертизи.
Судова експертиза повинна призначатися лише для встановлення даних, які входять в предмет доказування у справі, і не може стосуватися тлумачення і застосування правових норм.
Аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновку про те, що судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для з`ясування обставин, що мають значення для справи (фактичних даних, що входять до предмета доказування), без яких встановити відповідні обставини неможливо, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування, наявні у справі докази є взаємно суперечливими.
При цьому неприпустимо ставити перед судовими експертами питання, вирішення яких не спрямовано на встановлення даних, що входять до предмета доказування у справі, а також правові питання, вирішення яких згідно з чинним законодавством віднесено до компетенції суду.
Викладене узгоджується з правовими висновками, наведеними у постановах Верховного Суду України від 29 лютого 2012 року в справі № 6-9цс12, від 17 вересня 2014 року в справі № 6-131цс14 та у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 11 листопада 2019 року в справі № 496/4851/14-ц (провадження 61-7835сво19).
Таким чином питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення. Недотримання порядку призначення та проведення судової експертизи має наслідком затягування судового процесу і призводить до порушення вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку.
Згідно з частиною 1 статті 106 ЦПК України учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення.
Якщо висновок експерта буде визнано необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності, судом може бути призначена повторна експертиза, яка доручається іншому експертові (частина 2 статті 113 ЦПК України).
Убачається, що у даній справі судовим експертом Сайко С.Л. проведена судово земельно-технічна експертиза №190426/2/с від 26 квітня 2019 року, та надано відповіді на кожне поставлене судом питання.
Натомість в ухвалі про призначення повторної судової земельно-технічної експертизи у цій справі судом не зазначено жодних аргументів щодо того, що наявний в матеріалах справи висновок експерта № 190426/2/с викликає сумніви у його достовірності.
На думку колегії суддів поставлені на вирішення експертизи питання про те, чи належним чином оформлена документація із землеустрою не встановлює обставин, які підлягають дослідженню у цій справі з врахуванням заявлених вимог а їх вирішення законодавством віднесено до компетенції суду.
Підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали (пункт 4 частини 1 статті 379 ЦПК України).
За таких обставин суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права, а тому підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 379, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 адвоката Польова Е.М. задовольнити.
Ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 19 липня 2022 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складений 22 вересня 2022 року.

Головуючий : Гордійчук С.О.

Судді : Боймиструк С.В.

                                                                Ковальчук Н.М.