Справа № 751/2275/22 	Головуючий у 1 інстанції Маслюк Н. В. 	
Провадження № 33/4823/368/22 	  	
Категорія -  	  	

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2022 року 	місто Чернігів	

Чернігівський апеляційний суд в складі: судді апеляційного суду Акуленко С.О., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Федоренка Є.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 26 серпня 2022 року,
                                      У С Т А Н О В И В :
Цією постановою   
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого,
притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу в сумі 17000 грн. 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. 
Стягнуто з нього на користь держави 496 грн. 20 коп. судового збору.
Судом першої інстанції встановлено, що 30.06.2022 о 21 год. 25 хв. в м. Чернігів, вул. Лісковецька, 3, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Иж Планета 3Кд.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Зі згоди водія у встановленому законом порядку огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння проводився у медичному закладі у лікаря-нарколога, що підтверджується висновком ЧОПНЛ №708 від 30.06.2022. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху.    
Не погодившись із рішенням суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову суду змінити та не позбавляти його права керування транспортними засобами.
В зміненій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив скасувати постанову суду щодо нього, а справу закрити за відсутності його діях складу адміністративного правопорушення. 
В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що судом першої інстанції неповно було з`ясовано обставини, що мають значення для справи та ухвалено рішення  з порушенням норм матеріального та процесуального права. 
Зазначає, що він не вживав алкогольних напоїв, що можуть підтвердити особи з якими він перебував на протязі дня та після проходження огляду в медичному закладі він поїхав за кермом мотоцикла додому.
Вказує, що судом не враховано порушення, допущенні співробітниками поліції, зокрема: не надано доказів, що даний інспектор має повноваження на складення протоколів; ОСОБА_1 самостійно повідомив про згоду на проходження огляду на місці; огляд на стан сп`яніння на місці було проведено без залучення свідків; права ОСОБА_1 були роз`ясненні під час складання протоколу і у нього не було можливості скористатися ними; у протоколі відсутні дані про технічні засоби якими велася відео фіксація.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його адвоката Федоренка Є.В., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Протоколом про адміністративне правопорушення встановлено факт  керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що є порушенням вимог п 2.9 ПДР, згідно яких водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Огляд водія проводився у медичній установі. 
Обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення судом першої інстанції встановлені вірно. 
Ці обставини підтверджуються даними  актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу DRAGER 6820 ARНЕ №0221 та результатами тестування, відповідно до яких проба позитивна 0,61 ‰; висновком КНП «ЧОПНЛ» Чернігівської обласної ради №708 від 30.06.2022 року, відповідно до якого ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння; актом медичного огляду №708 від 30.06.2022 та результатом токсикологічного дослідження №360, відповідно до якого в сечі виявлено етанол в концентрації 0,62 ‰, в крові 0,45‰; рапортом поліцейського взводу №2 роти №3 БУПП в Чернігівській області ДПП. Крім того, з відеозапису доданого протоколу, вбачається, що  ОСОБА_1 керував транспортним засобом та був зупинений працівниками поліції, в ході спілкування у нього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння та запропоновано пройти огляд, за результатами проходження огляду на місці було встановлено, що ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння, через незгоду останнього з результатами його було доставлено до медичного закладу для проходження огляду, яким було підтверджено перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, працівниками поліції був дотриманий.  
Протокол про адміністративне правопорушення складено з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735. 
Твердження апелянта про можливість невірного результату проведеного огляду на стан виявлення наркотичного сп`яніння є безпідставними, оскільки такий проведений у спосіб та у порядок, визначений ст. 266 КУпАП та вище вказаною Інструкцією, огляд відбувався із дотриманням усіх вимог чинного законодавства, тому результат такого огляду є допустимим  доказом та не викликає у апеляційного суду жодного сумніву.
Таким чином суд першої інстанції цим доказам дав належну оцінку і вірно кваліфікував дії ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП.
Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 в день події не вживав алкогольних напоїв прямо спростовується відеозаписом, відповідно до якого останній спочатку заперечував такий факт але згодом підтвердив, що вжив алкоголь в невеликій кількості, що також підтверджується результатами оглядів проведених на місці зупинки, в медичному закладі та результатами лабораторних тестів. 
Твердження апелянта про те, що суду не було надано доказів, що інспектор має повноваження на складення протоколів прямо спростовується положеннями п. 1 ст. 255 КУпАП, яким визначено, що протоколи про адміністративні правопорушення, мають право складати уповноважені посадові особи органів Національної поліції.
Відносно доводів апеляційної скарги, щодо незалучення свідків під час проведення огляду ОСОБА_1 на місці зупинки апеляційний суд визнає їх такими, що не заслуговують на уваги з огляду на наступне.
Так, згідно ч.2 ст.266 КУпАП,п.6 розд.1 Інструкції, п.3 Порядку огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів.
Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.
Згідно ч.5 ст.266 КУпАП, огляд особи на стан сп`яніння, проведений із порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення, огляд водія ОСОБА_1 проводився без залучення свідків, оскільки здійснювалась відео фіксація на бодікамеру.
Також, доводи про порушення права ОСОБА_1 , в частині не роз`яснення прав при складанні матеріалів справи, в ході апеляційного перегляду свого підтвердження не знайшли, оскільки в протоколі міститься підпис ОСОБА_1 про роз`яснення йому прав та обов`язки, передбачені ст.63 Конституцією України, ст. 268 КУпАП.
Слід відзначити, що процесуальний статус особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, з правами у відповідності з ст. 268 КУпАП, виникає тоді, коли уповноважена особа виявляє таке правопорушення, що є підставою для складення відповідного протоколу.
Під час апеляційного розгляду не встановлено даних про те, що ОСОБА_1 , під час складання протоколу висловлював поліцейським намір скористатися правовою допомогою й йому було відмовлено, або чинились перешкоди.
Крім того, доводи відносно відсутності даних щодо технічних засобів за допомогою яких здійснювалася відео фіксація є необгрнутованими, оскільки ст. 256 КУпАП та інші норми закону не містять вимоги до засобу відеофіксації. Також, аналізуючи норми КУпАП в сукупності, зазначення в постанові про адміністративне правопорушення технічного засобу, яким здійснено фото або відеозапис, є тільки обов`язковим при винесенні відповідної постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або ж відповідним приладом (технічним засобом) зафіксовані певні показники – швидкість руху, наявність парів алкоголю у повітрі, що видихається, тощо. В даному ж випадку відеозапис є достовірним доказом по справі, який був досліджений та оцінений судом в сукупності з іншими доказами.
Щодо клопотання заявленого адвокатом Федоренком Є.В., щодо необхідності повернення протоколу про адміністративне правопорушення до УПП в Чернігівській області ДПП для доопрацювання, апеляційний суд не вбачає такої доцільності, адже це не передбачено вимогами КУпАП, при цьому, доказами, які містяться у матеріалах справи, яким апеляційний суд дав належну об`єктивну правову оцінку, беззаперечно підтверджується той факт, що ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 «а» ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Слід зазначити, що пункт 1.3 ПДР зобов`язує учасників дорожнього руху знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.
Відповідно до вимог пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України за №1306 від 10.10.2001 року, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, окрім іншого, за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. 
В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Таким чином, висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими, та вони повністю відповідають фактичним обставинам справи.
Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено судом у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП, з врахуванням характеру вчиненого  правопорушення, особи порушника, ступені його вини.
Керуючись ст. ст. 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,    

П О С Т А Н О В И В :

  Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 26 серпня 2022 року відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.  

Суддя	С. О. Акуленко