ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" листопада 2022 р.                                    Справа № 911/53/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Демидової А.М.
суддів:            Євсікова О.О. 
          Ходаківської І.П. 
 
розглянувши в письмовому провадженні без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Державного податкового університету
на рішення Господарського суду Київської області від 10.06.2022 (повне рішення складено 10.06.2022) (суддя Бабкіна В.М.)
у справі № 911/53/22 Господарського суду Київської області
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Екотехноінвест"
до Державного податкового університету
про стягнення 124 809,56 грн заборгованості за спожитий природний газ,
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст і підстави позовних вимог
1.          Товариство з обмеженою відповідальністю "Екотехноінвест" (далі -                                    ТОВ "Екотехноінвест", позивач) звернулося до Господарського суду Київської області з позовом до Університету державної фіскальної служби України (процесуальним правонаступником якого є Державний податковий університет, далі за текстом - Університет, відповідач) про стягнення 124 809,56 грн заборгованості за спожитий природний газ.
2.          В обґрунтування позовних вимог ТОВ "Екотехноінвест" послалося на неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань щодо здійснення розрахунку за фактично переданий у листопаді 2020 року та березні 2021 року природний газ (без укладення відповідного договору).
Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття
3.          Рішенням Господарського суду Київської області від 10.06.2022 у справі № 911/53/22 позов задоволено повністю. Стягнуто з Університету на користь ТОВ "Екотехноінвест"           124 809,56 грн вартості спожитого природного газу, 2 270,00 грн судового збору.
4.          Мотивуючи вказане рішення, місцевий господарський суд зазначив, що факт постачання позивачем відповідачеві природного газу з 01.11.2020 по 30.11.2020 та з 01.03.2021 по 31.03.2021 підтверджується даними інформаційної платформи SAR Оператора газотранспортної системи - Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" (далі - ТОВ "Оператор ГТС України", Оператор ГТС) з відомостями щодо остаточної алокації відборів споживача за ЕIC-кодом 56XQ000146HA500X за листопад 2020 року в обсязі 16 892,10 куб. м, за березень 2021 року в загальному обсязі 205 123,51 куб. м.
5.          За висновками суду першої інстанції, відповідачем не спростовано вказаного вище та достовірності показників інформаційної платформи Оператора ГТС, якими підтверджується факт поставки позивачем природного газу відповідачу у спірних періодах та в зазначених об`ємах. Оскільки спожитий без договору природний газ не може бути повернутим споживачем постачальнику, то відповідач повинен відшкодувати позивачу його вартість.
6. Суд вважає, що застосування середньозваженої ціни за підсумками місяця буде обґрунтованим та справедливим підходом для встановлення рівня звичайних цін на природний газ у конкретний період часу його споживання, у даному випадку - за листопад 2020 року та березень 2021 року.
7.          З урахуванням викладеного, оскільки матеріалами справи доведено факт постачання позивачем та споживання відповідачем природного газу у листопаді 2020 року в обсязі 16,8921 тис. куб. м на суму 115 945,34 грн та в березні 2021 року, зокрема, в обсязі               1,13784 тис. куб. м на суму 8 864,22 грн, а також відсутність доказів оплати зазначених обсягів отриманого природного газу, суд першої інстанції виснував, що позовні вимоги у даній справі про стягнення вартості спожитого природного газу в загальній сумі                        124 809,56 грн підлягають задоволенню в повному обсязі.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів
8.          Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, Університет звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Київської області від 10.06.2022 у справі №  911/53/21; стягнути з відповідача судовий збір у сумі 3  405,00 грн.
9.          Відповідач звертає увагу суду на те, що відповідно до договору постачання природного газу від 30.10.2020 № 41FT417-787-20 постачальником газу в листопаді 2020 року для Університету було Товариство з обмеженою відповідальністю "Київоблгаз Збут" (далі -   ТОВ "Київоблгаз Збут"). Водночас вказане товариство несвоєчасно зареєструвало Університет у власному Реєстрі споживачів, чим порушило вимоги Кодексу газотранспортної системи (далі - Кодекс ГТС), затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) від 30.09.2015 № 2493, та у зв`язку з чим Університет з 01.11.2020 по 30.11.2020 був закріплений у Реєстрі споживачів постачальника за постачальником                  ТОВ "Екотехноінвест".
10.          Стосовно періоду - березень 2021 року, відповідач вказує, що цей період уже був предметом судового розгляду у справі № 911/2171/21, в якій Господарським судом Київської області прийнято рішення від 27.09.2021, що набрало законної сили, а отже, твердження позивача про існування за відповідачем боргу за отриманий природний газ у березні 2021 року в обсязі 1,13784 тис. куб. м. на суму 8 864, 22 грн є хибними.
11. Крім того, стверджуючи у позовній заяві про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав,            ТОВ "Екотехноінвест" порушило вимоги статті 162 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) та допустило зловживання процесуальними правами при тому, що неприпустимість вчинення таких дій визначена статтею 43 ГПК України.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті
12.          Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.07.2022 справу № 911/53/22 передано колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: Демидова А.М. - головуючий суддя, Євсіков О.О.,  Ходаківська І.П.
13. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.07.2022 матеріали справи №  911/53/22 витребувано з Господарського суду Київської області.
14. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.08.2022 апеляційну скаргу Університету залишено без руху, відповідачу надано строк для усунення недоліків.
15.          Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.08.2022 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Університету на рішення Господарського суду Київської області від 10.06.2022 у справі №  911/53/22; постановлено розгляд апеляційної скарги здійснювати в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання); встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, пояснень, клопотань, заперечень - до 11.09.2022. 
16.          Зважаючи на воєнний стан в Україні, тривалі повітряні тривоги і планові, аварійні та екстрені відключення електроенергії по місту Києву, дана справа розглядається судом апеляційної інстанції в розумний строк, тобто такий, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, забезпечення можливості реалізації учасниками справи своїх процесуальних прав та вирішення справи. 
Позиції учасників справи
17.          ТОВ "Екотехноінвест" у відзиві на апеляційну скаргу просить суд залишити її без задоволення, а рішення Господарського суду Київської області від 10.06.2022 у справі                № 911/53/22 - без змін.
18. Позивач вказує, що у спірних правовідносинах постачання природного газу відповідачу здійснювалось після фактичного споживання ним обсягу газу, передбаченого договорами, та неприпинення Університетом самостійно споживання газу. Тому при розрахунку вартості поставленого природного газу позивачем було застосовано середньозважені ціни в період споживання газу понад обсяги, передбачені договорами.
19.          Крім того, відповідно до положень Правил постачання природного газу, затверджених Постановою НКРЕКП № 2496 від 30.09.2015, саме на споживача покладається обов`язок повідомити постачальника про фактичний обсяг спожитого газу за розрахунковий період шляхом направлення до 05 числа місяця, наступного за розрахунковим, копії акта про фактичний об`єм розподіленого природного газу споживачу за розрахунковий період, що складений між Оператором ГРМ/ГТС та споживачем. На підставі цих даних постачальник готує та надає споживачу два примірники акта приймання-передачі природного газу за розрахунковий період, підписані уповноваженим представником постачальника. Однак, Університет приховував від ТОВ "Екотехноінвест" фактичне споживання газу та не надавав позивачу акт приймання-передачі наданих послуг з розподілу, укладений з оператором газорозподільної мережі. У зв`язку з цим позивач змушений брати інформацію з інформаційної платформи Оператора ГТС. 
20.          Також позивач стверджує про те, що постачання природного газу здійснюється виключно за допомогою інформаційної платформи Оператора ГТС, яка містить, зокрема, інформацію про період закріплення в Реєстрі постачальника того чи іншого споживача, а також про фактичне добове споживання природного газу і про фактичне споживання кожного газового місяця. Вказана інформаційна платформа містить повну та достовірну інформацію про об`єми (обсяги) природною газу, і саме ці дані мають використовуватися під час взаєморозрахунків між суб`єктами ринку природного газу.
Обставини справи, встановлені судом першої та апеляційної інстанцій
21.          Позивач стверджує про те, що він поставив відповідачу природний газ за відсутності укладеного між сторонами договору, а отже, без оформлення належним чином домовленості сторін щодо обсягів подачі природного газу та його ціни. 
22. Зокрема, у листопаді 2020 року ТОВ "Екотехноінвест" поставило Університету природний газ в обсязі 16,8921 тис. куб. м, на підтвердження чого позивачем надано інформацію з ІР платформи SAP щодо остаточної алокації відборів споживача з ЕІС-кодом 56XQ000146HA500X (Університет державної фіскальної служби України), де зазначено постачальником природного газу ТОВ "Екотехноінвест", та акт № 586-П на суму                 115 945,34 грн з ПДВ, складений за результатами постачання природного газу та підписаний лише з боку позивача. 
23. У березні 2021 року ТОВ "Екотехноінвест" поставило Університету природний газ у загальному обсязі 205,12351 тис. куб. м, на підтвердження чого позивачем надано інформацію з ІР платформи SAP щодо остаточної алокації відборів споживача з ЕІС-кодом 56XQ000146HA500X (Університет державної фіскальної служби України), де постачальником природного газу зазначено ТОВ "Екотехноінвест", та акти № 2506 на суму 37 672,82 грн, № 2507 на суму 42 129,72 грн, № 2508 на суму 271 739,14 грн, № 2509 на суму 167 899,85 грн, № 413-П на суму 950 508,28 грн та № 584-П на суму 8 864,22 грн. 
24. При цьому в актах № 2506 на суму 37 672,82 грн, № 2507 на суму 42 129,72 грн, № 2508 на суму 271 739,14 грн, № 2509 на суму 167 899,85 грн, № 413-П на суму 950 508,28 грн та      № 584-П на суму 8 864,22 грн вказано, що вони сформовані на підставі договору між позивачем та відповідачем № 21298458 від 29.01.2021. 
25. Акти № 2506, 2507, 2508, 2509, 413-П підписані обома сторонами та, за твердженням позивача, оплачені в повному обсязі. Натомість акт № 584-П на суму 8 864,22 грн відповідачем не підписаний та не оплачений.
26.          Оскільки постачання природного газу у цих правовідносинах, за твердженням позивача, здійснювалося без укладення відповідного договору, то при розрахунку вартості поставленого природного газу позивачем було застосовано звичайні ціни на цей товар згідно з інформацією, опублікованою на офіційному сайті Товарної біржі "Українська енергетична біржа", стосовно середньозваженої ціни на природний газ за результатами електронних біржових торгів на листопад 2020 року та березень 2021 року.
27.          Так, у листопаді 2020 року середньозважена ціна природного газу на умовах післяплати з ПДВ за даними вказаної Товарної біржі становила 6 700,00 грн за 1 000 куб. м, у березні 2021 року - 7 626,50 грн за 1 000 куб. м. 
28.          Крім того, до вказаної ціни природного газу, який постачався позивачем, останній додає компенсацію вартості послуг замовлення (бронювання) потужності, тобто вартість послуг транспортування, що надаються ТОВ "Оператор ГТС України", згідно з тарифами, які встановлені постановою НКРЕКП від 24.12.2019 № 3013 "Про встановлення тарифів для ТОВ "Оператор ГТС України" на послуги транспортування природного газу для точок входу і точок виходу на регуляторний період 2020-2024 роки". Відповідно до вказаної постанови тариф на послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи - 124,16 грн за 1 000 куб. м, без ПДВ (Додаток № 2 до неї), коефіцієнт, який застосовується до вказаного тарифу при замовленні потужності на добу наперед, - 1,10 умовних одиниць (п. 3 постанови). Таким чином, тариф з коефіцієнтом без ПДВ складає 136,576 грн, крім того ПДВ 20% - 27,315 грн, всього з ПДВ - 163,89 грн за            1 000 куб. м.
29. Отже, загальна ціна природного газу, визначена позивачем на підставі наведених даних, складає 6 863,88 грн у листопаді 2020 року та 7 790,39 грн у березні 2021 року.
30. Позивач стверджує, що у січні 2021 року він направляв відповідачу акт № 586-П та рахунок № 10108 на суму 115 945,34 грн, складені за результатами постачання природного газу у листопаді 2020 року (експрес-накладна Нової пошти від 27.01.2021                                     № 20450338624340); у березні 2021 року - вимогу № 148-21 від 25.03.2021 про сплату вказаної заборгованості (експрес-накладна Нової пошти від 25.03.2021 № 20450364711502).
31. У квітні 2021 року позивач направляв відповідачу акт № 584-П та рахунок № 10109 на суму 8  864,22 грн, складені за результатами постачання природного газу у березні 2021 року (експрес-накладна Нової пошти від 09.04.2021 № 20450371907435).
32. У липні 2021 року ТОВ "Екотехноінвест" повторно направило на адресу Університету вимогу про стягнення заборгованості № 238-21/4 від 27.07.2021, до якої, зокрема, було додано акт № 586-П за листопад 2020 року на суму 115 945,34 грн (2 шт.), рахунок № 10108 на суму 115 945,34 грн, акт № 584-П за березень 2021 року на суму 8 864,22 грн (2 шт.), рахунок на суму 8 864,22 грн (експрес-накладна Нової пошти від 27.07.2021                                № 20450419455941).
33. Однак, як встановлено судом першої інстанції, роздруковані експрес-накладні Нової пошти не містять ідентифікації документів (назва, номер, дата тощо), відправлених відповідачу, тому не вбачається можливим перевірити вказані твердження позивача про направлення перелічених вище документів відповідачу.
34.          Як стверджує позивач у позовній заяві, у грудні 2021 року ТОВ "Екотехноінвест" направило на адресу Університету вимогу про стягнення заборгованості № 549-21 від 20.12.2021, акт № 584-П та акт № 586-П, рахунок № 10108, рахунок № 10109. Копію зазначеної вимоги додано до позовної заяви, однак відповідних доказів надсилання наведених документів матеріали справи не містять.
35.          За доводами позивача, відповідач не надав відповіді на всі зазначені вимоги та не оплатив вказані рахунки за спожитий у листопаді 2020 року та у березні 2021 року природний газ, що стало підставою для звернення ТОВ "Екотехноінвест" до суду із цим позовом.
36.          В апеляційній скарзі відповідач послався на рішення Господарського суду Київської області від 27.09.2021 у справі № 911/2171/21 за позовом ТОВ "Екотехноінвест" до Університету державної фіскальної служби України про стягнення 8 829,28 грн, ухвалене за результатами вирішення спірних правовідносин сторін за період березня 2021 року, що набрало законної сили.
37.          Зокрема, як вбачається з цього рішення, позивач звернувся до суду з вимогою до відповідача про стягнення 8 864,22 грн недоплати за поставлений у березні 2021 року природний газ на підставі договору № 21298458 від 29.01.2021. На підтвердження позовних вимог позивач надав копію акта № 2510 на суму 959 294,95 грн та стверджував, що відповідач розрахувався за ним лише частково на суму 950 508,28 грн. Суд першої інстанції встановив, що акт № 2510 підписаний лише зі сторони позивача та не містить підпису та відтиску печатки зі сторони відповідача; крім того, позивачем не надано належних доказів направлення його на адресу відповідача. Зі свого боку, відповідач надав підписаний та скріплений печатками в двосторонньому порядку акт № 413-П, в якому відображена поставка позивачем відповідачу природного газу в обсязі 123,08712 тис. м куб. на суму            950 508,28 грн та платіжні доручення про перерахування на рахунок позивача коштів у вказаному розмірі. Виходячи з наведеного, судом відмовлено у задоволенні позовних вимог.
Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови
38.          Статтею 174 Господарського кодексу України (далі - ГК України) встановлено, що господарські зобов`язання можуть виникати: безпосередньо із закону або іншого нормативно-правового акта, що регулює господарську діяльність; з акту управління господарською діяльністю; з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать; внаслідок заподіяння шкоди суб`єкту або суб`єктом господарювання, придбання або збереження майна суб`єкта або суб`єктом господарювання за рахунок іншої особи без достатніх на те підстав; у результаті створення об`єктів інтелектуальної власності та інших дій суб`єктів, а також внаслідок подій, з якими закон пов`язує настання правових наслідків у сфері господарювання.
39.          За ч.ч. 1-2 ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.
40. Правові засади функціонування ринку природного газу України визначає Закон України "Про ринок природного газу". 
41. Відповідно до ст. 3 вказаного Закону ринок природного газу функціонує на засадах вільної добросовісної конкуренції, крім діяльності суб`єктів природних монополій, та за принципами: 1) забезпечення високого рівня захисту прав та інтересів споживачів природного газу, у тому числі забезпечення першочергового інтересу безпеки постачання природного газу, зокрема шляхом диверсифікації джерел надходження природного газу;           2) вільної торгівлі природним газом та рівності суб`єктів ринку природного газу незалежно від держави, згідно із законодавством якої вони створені; 3) вільного вибору постачальника природного газу; 4) рівності прав на ввезення та вивезення природного газу на/з території України; 5) невтручання держави у функціонування ринку природного газу, крім випадків, коли це необхідно для усунення вад ринку або забезпечення інших загальносуспільних інтересів, за умови що таке втручання здійснюється у мінімально достатній спосіб;                    6) забезпечення рівних прав на доступ до газотранспортних та газорозподільних систем, газосховищ, установки LNG; 7) недопущення та усунення обмежень конкуренції, спричинених діями суб`єктів ринку природного газу, у тому числі суб`єктів природних монополій та суб`єктів господарювання державної форми власності; 8) додержання встановлених технічних норм та норм безпеки; 9) захисту навколишнього природного середовища та раціонального використання енергоресурсів; 10) відповідальності суб`єктів ринку природного газу за порушення правил діяльності на ринку природного газу та умов договорів.
42.          При цьому у п. 28 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про ринок природного газу" визначено, що постачання природного газу - це господарська діяльність, що підлягає ліцензуванню і полягає в реалізації природного газу безпосередньо споживачам на підставі укладених з ними договорів.
43.          За змістом ч.ч. 1-3 ст. 12 Закону України "Про ринок природного газу" постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Постачання природного газу здійснюється за цінами, що вільно встановлюються між постачальником та споживачем, крім випадків, передбачених цим Законом. Права та обов`язки постачальників і споживачів визначаються цим Законом, Цивільним і Господарським кодексами України, правилами постачання природного газу, іншими нормативно-правовими актами, а також договором постачання природного газу.
44.          Права та обов`язки споживачів природного газу визначені у ст. 13 вказаного Закону. Споживач має право, зокрема, на: вільний вибір постачальника; отримання інформації про загальні умови постачання (у тому числі ціни), права та обов`язки постачальника та споживача, зазначення актів законодавства, якими регулюються відносини між постачальником і споживачем, наявні способи досудового вирішення спорів з постачальником; дострокове розірвання договору постачання, якщо постачальник повідомив споживача про намір внесення змін до договору постачання в частині умов постачання та нові умови постачання виявилися для нього неприйнятними. Споживач зобов`язаний, зокрема: укласти договір про постачання природного газу; забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договорів; не допускати несанкціонованого відбору природного газу; припиняти (обмежувати) споживання природного газу відповідно до вимог законодавства та умов договорів.
45. Згідно зі ст. 59 Закону України "Про ринок природного газу" суб`єкти ринку природного газу, які порушили законодавство, що регулює функціонування ринку природного газу, несуть відповідальність згідно із законом. Правопорушеннями на ринку природного газу зокрема є: несанкціонований відбір природного газу; використання природного газу споживачами в обсягах, що перевищують підтверджені в установленому порядку постачальниками; необґрунтована відмова у складенні та підписанні актів приймання-передачі природного газу. У разі скоєння правопорушення на ринку природного газу до відповідних суб`єктів ринку природного газу можуть застосовуватися санкції у виді: попередження про необхідність усунення порушень; штрафу; зупинення дії ліцензії; анулювання ліцензії.
46.          Відповідно до п. 1 розділу І Правил постачання природного газу, затверджених постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2496 (в редакції від 01.10.2020, далі - Правила), вони розроблені на виконання положень Закону України "Про ринок природного газу" та регулюють відносини, які виникають між постачальниками та споживачами природного газу (фізичними особами (побутовими споживачами), фізичними особами - підприємцями, юридичними особами), з урахуванням їх взаємовідносин з операторами газорозподільної системи/газотранспортної системи (Оператори ГРМ/ГТС).
47.          Згідно з п. 3 розділу І Правил постачання природного газу споживачу здійснюється на підставі договору постачання природного газу між постачальником та споживачем, який укладається відповідно до вимог цих Правил, та після включення споживача до Реєстру споживачів постачальника в інформаційній платформі Оператора ГТС у відповідному розрахунковому періоді в порядку, визначеному Кодексом газотранспортної системи. Постачальник не має права реєструвати споживача у власному Реєстрі споживачів постачальника у розрахунковому періоді, не погодженому зі споживачем. 
48.          Розділом ІІ Правил визначено порядок постачання природного газу споживачам, що не є побутовими.
49. Відповідно до п. 1 вказаного розділу підставою для постачання природного газу споживачу є: 
- наявність у споживача, об`єкт якого підключений до газорозподільної системи, договору розподілу природного газу, укладеного в установленому порядку між споживачем та Оператором ГРМ, та присвоєння споживачу Оператором ГРМ персонального ЕІС-коду як суб`єкту ринку природного газу;
- наявність у споживача, об`єкт якого підключений до газотранспортної системи, договору транспортування природного газу, укладеного в установленому порядку між споживачем та Оператором ГТС, та присвоєння споживачу Оператором ГТС персонального ЕІС-коду як суб`єкту ринку природного газу;
- наявність у споживача укладеного з постачальником договору постачання природного газу та дотримання його умов;
- включення споживача до Реєстру споживачів постачальника у відповідному розрахунковому періоді;
- відсутність простроченої заборгованості споживача за поставлений природний газ перед діючим постачальником (за його наявності), що має підтверджуватися письмовою довідкою діючого постачальника або складеним з ним актом звірки взаєморозрахунків.
50.          Постачання природного газу споживачу здійснюється за договором постачання природного газу, який укладається відповідно до вимог цього розділу, за яким постачальник зобов`язаний поставити споживачу природний газ у необхідних для споживача об`ємах (обсягах), а споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором (п. 2 розділу ІІ Правил).
51. У п. 5 розділу ІІ Правил визначені істотні умови договору постачання природного газу, до числа яких входять: обсяги природного газу, що замовляється споживачем; режими постачання та споживання природного газу протягом розрахункового періоду; ціна постачання природного газу за договором; порядок та строки проведення розрахунків; відповідальність сторін за невиконання умов договору та підстави її застосування, у тому числі в разі перевищення споживачем підтверджених обсягів природного газу за відповідний період.
Усі умови поставки природного газу за договором мають бути справедливими та добре відомими заздалегідь. У будь-якому випадку вся відповідна інформація має бути надана споживачеві до укладення договору.
52.          Відповідно до п. 9 розділу ІІ Правил постачальник забезпечує споживача необхідними підтвердженими обсягами природного газу відповідно до умов договору постачання природного газу. За умови дотримання споживачем умов договору постачання природного газу постачальник, крім постачальника "останньої надії", зобов`язаний забезпечити своєчасну реєстрацію споживача в Реєстрі споживачів постачальника (на інформаційній платформі Оператора ГТС) у відповідному розрахунковому періоді. Постачальник відшкодовує збитки споживачеві за несвоєчасне включення споживача до Реєстру споживачів постачальника за умови дотримання споживачем договору постачання природного газу відповідно до розділу VІI цих Правил.
53. Споживач самостійно контролює власне газоспоживання та для недопущення перевищення підтвердженого обсягу природного газу в розрахунковому періоді має самостійно і завчасно обмежити (припинити) власне газоспоживання. В іншому разі до споживача можуть бути застосовані відповідні заходи з боку постачальника, передбачені цим розділом та розділом VII цих Правил, у тому числі примусове обмеження (припинення) газопостачання.
Постачальник має право оперативно контролювати обсяг споживання природного газу споживачем, використовуючи інформаційну платформу Оператора ГТС або інформацію споживача, а також шляхом самостійного контролю обсягів споживання природного газу на об`єкті споживача.
Якщо за підсумками розрахункового періоду фактичний об`єм (обсяг) постачання природного газу споживачу його постачальником буде перевищувати підтверджений обсяг природного газу на цей період, споживач має компенсувати постачальнику вартість різниці між підтвердженим обсягом природного газу та фактичним об`ємом (обсягом) споживання природного газу за ціною вартості природного газу, визначеною договором постачання природного газу. При цьому постачальник має право вимагати від споживача відшкодування збитків за перевищення об`єму (обсягу) природного газу, які розраховуються відповідно до пункту 1 розділу VII цих Правил (п. 10 розділу ІІ).
54.          У п. 12 розділу ІІ Правил вказано, що за підсумками розрахункового періоду споживач до 05 числа місяця, наступного за розрахунковим, зобов`язаний надати діючому постачальнику копію відповідного акта про фактичний об`єм (обсяг) розподіленого (протранспортованого) природного газу споживачу за розрахунковий період, що складений між Оператором ГРМ/ГТС та споживачем, відповідно до вимог Кодексу газотранспортної системи/Кодексу газорозподільних систем.
На підставі отриманих від споживача даних та/або даних Оператора ГТС постачальник протягом трьох робочих днів готує та надає споживачу два примірники акта приймання-передачі природного газу за розрахунковий період, підписані уповноваженим представником постачальника.
Взаємовідносини між постачальником і Оператором ГТС щодо обміну інформацією про фактичні обсяги споживання природного газу споживачем регулюються Кодексом ГТС та окремим договором транспортування природного газу, укладеним між постачальником та Оператором ГТС.
Споживач протягом двох днів з дати одержання акта приймання-передачі природного газу зобов`язується повернути постачальнику один примірник оригіналу акта приймання-передачі природного газу, підписаний уповноваженим представником споживача, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта приймання-передачі природного газу.
У випадку відмови від підписання акта приймання-передачі природного газу розбіжності підлягають урегулюванню відповідно до договору або в судовому порядку.
До прийняття рішення судом вартість поставленого природного газу встановлюється відповідно до даних постачальника.
55.          Наведені положення Правил, у свою чергу, відповідають положенням Кодексу ГТС (також застосовується в редакції від 01.10.2020), які регулюють порядок функціонування інформаційної платформи Оператора ГТС. 
56.          Так, відповідно до п. 1 глави 2 розділу IV Кодексу ГТС з метою уніфікації та однозначної ідентифікації суб`єктів ринку природного газу та точок комерційного обліку, розміщених на об`єктах газової інфраструктури, та для забезпечення спрощення процедур зміни постачальників природного газу та електронного обміну даними між суб`єктами ринку природного газу, на національному рівні використовується система кодування, рекомендована Європейською мережею операторів газотранспортних систем. Для кодування використовується ЕІС-код. На ринку природного газу використовуються ЕІС-коди, що присвоєні відповідно до регламенту EIC-схеми для кодування та ідентифікації в енергетиці. Кожному суб`єкту ринку природного газу та/або точці комерційного обліку може бути присвоєно лише один ЕІС-код. Схема ідентифікації вимагає, щоб присвоєні ЕІС-коди були унікальними та незмінними протягом довгого періоду часу.
57.          Згідно з п. 3 глави 2 розділу IV Кодексу ГТС ЕІС-код являє собою фіксовану за довжиною послідовність алфавітно-цифрових символів (16 позицій), яка складається з визначених у цьому пункті атрибутів та включає, зокрема, код ідентифікації суб`єкта ринку природного газу відповідної групи - визначений оператором ГТС або оператором ГРС алфавітно-цифровий код, що ідентифікує суб`єкта ринку природного газу, у тому числі споживача, що приєднаний до газорозподільної системи або код точки комерційного обліку, яка використовується для визначення об`ємів та обсягів природного газу для складання актів приймання-передачі між суб`єктами ринку природного газу та їх взаєморозрахунків.
58.          У главі 5 розділу IV Кодексу ГТС вказано, що постачання природного газу споживачу здійснюється на підставі договору постачання природного газу між постачальником та споживачем, який укладається відповідно до Правил, та за умови включення споживача до Реєстру споживачів постачальника в інформаційній платформі у відповідному розрахунковому періоді. Постачальник, крім постачальника "останньої надії", не має права реєструвати споживача у власному Реєстрі споживачів постачальника в розрахунковому періоді, не погодженому зі споживачем (п. 1). 
З моменту реєстрації споживача за постачальником в інформаційній платформі постачальник набуває статусу діючого постачальника для такого споживача (крім майбутніх періодів постачання, які заброньовані за іншими постачальниками в інформаційній платформі, постачання природного газу постачальником "останньої надії" та випадків, передбачених п. 6 цієї глави) та вважається, що з цього моменту зазначений постачальник забронював за собою цього споживача на наступні розрахункові періоди та є відповідальним за обсяги споживання природного газу цим споживачем (п. 2). 
Постачальник, за винятком постачальника зі спеціальними обов`язками, має право визначити по споживачу, крім побутового, в інформаційній платформі кінцеву дату постачання природного газу такому споживачу (з якої споживач буде виключений з Реєстру споживачів такого постачальника) та/або визначити періоди постачання природного газу такому споживачу (п. 2).
Інформаційна платформа повинна відображати по споживачу заброньовані постачальником (постачальниками) періоди постачання природного газу і дозволяти постачальнику реєструвати на інформаційній платформі період постачання природного газу відповідно до укладених зі споживачем договорів (додаткових угод), у тому числі без зазначення кінцевої дати (п. 2).
Постачальник, який має намір постачати природний газ новому споживачу, має право не пізніше кінцевого терміну подання номінації на газову добу газового місяця, визначеного цим Кодексом, зареєструвати за собою такого споживача в інформаційній платформі, вказавши період постачання природного газу такому споживачу (за умови відсутності споживача в Реєстрі іншого постачальника на період запланованого постачання крім Реєстру постачальника "останньої надії") (п. 4).
Якщо при реєстрації споживача за постачальником інформаційна платформа виявляє цього споживача в Реєстрі іншого постачальника (крім Реєстру постачальника "останньої надії"), зміна постачальника здійснюється з урахуванням цієї глави Кодексу та Правил (п. 4).
Інформаційна платформа забезпечує можливість здійснення в автоматичному режимі перевірки за ЕІС-кодом споживача (точки комерційного обліку споживача) наявності/відсутності діючого постачальника природного газу у такого споживача та кінцеву дату постачання природного газу цим постачальником (у випадку наявності постачальника) (п. 7).
59.          За змістом п. 8 глави 5 розділу IV Кодексу ГТС оператори газорозподільних систем виходячи з інформації про споживачів, яким не замовлені постачальником обсяги транспортування природного газу для їх потреб, зобов`язані протягом двох робочих днів наступної доби з дати отримання відповідної інформації від оператора газотранспортної системи проінформувати таких споживачів про відсутність у них замовлених постачальником обсягів транспортування природного газу з певної дати та можливі для них наслідки та зобов`язані розпочати заходи з припинення (обмеження) в установленому порядку розподілу (транспортування) природного газу на об`єкти таких споживачів. До закінчення строку, встановленого законодавством для припинення (обмеження) транспортування (розподілу) природного газу таким споживачам, алокація їх відборів відноситься на діючого постачальника, крім випадків початку в цей період постачання природного газу таким споживачам постачальником "останньої надії". Після закінчення строку, встановленого законодавством для припинення (обмеження) транспортування (розподілу) природного газу споживачам, алокація фактичного обсягу споживання природного газу такими споживачами здійснюється на відповідного оператора газорозподільної системи (для прямих споживачів - на оператора газотранспортної системи).
60.          Отже, як засвідчують наведені нормативні положення, підставою для постачання природного газу постачальником споживачу, та, відповідно, - включення споживача до Реєстру споживачів постачальника в інформаційній платформі Оператора ГТС є договір, укладений між постачальником та споживачем, в якому визначаються узгоджені сторонами періоди постачання природного газу, його обсяги та його ціна. 
61.          При цьому фактичне постачання природного газу новим постачальником споживачу може починатись виключно після того, як споживач буде включений до Реєстру споживачів нового постачальника в інформаційній платформі Оператора ГТС.
62.          Інформаційна платформа Оператора ГТС дозволяє постачальнику реєструвати період постачання природного газу відповідно до укладених із споживачем договорів без зазначення кінцевої дати.
63.          Разом з тим, правила постачання природного газу не дозволяють постачальнику здійснювати постачання газу споживачу, який не є побутовим, без досягнення попередньої домовленості з ним щодо обсягів постачання, а порядок функціонування газотранспортної системи взагалі унеможливлює таке явище. 
64.          Зокрема, постачальник повинен попередньо замовляти обсяги транспортування природного газу для своїх споживачів та може не замовляти таких обсягів, тобто, припинити постачання природного газу тим споживачам, договірні відносини з якими припинилися. А кожен споживач, у свою чергу, має можливість самостійно перевіряти інформацію про свого постачальника та кінцеву дату постачання природного газу цим постачальником за власним ЕІС-кодом на інформаційній платформі Оператора ГТС.
65.          Обсяги постачання природного газу постачальником кожному зареєстрованому за ним споживачу фіксуються на інформаційній платформі та контролюються трьома сторонами цих відносин - постачальником, споживачем та Оператором ГРМ/ГТС.
66.          Сторони цього судового спору не надали суду інформації про укладений між ними договір стосовно постачання природного газу на листопад 2020 року. Позивач стверджує про те, що постачання природного газу відбувалося без укладення договору на цей період, відповідач цього аргументу не оскаржує. 
67.          На підтвердження обсягу фактично поставленого відповідачу у листопаді 2020 року природного газу позивач надав суду роздруківку з інформаційної платформи Оператора ГТС з відомостями щодо остаточної алокації відборів відповідача за листопад 2020 року в обсязі 16 892,10 куб. м.
68.          Суд першої інстанції вважав зазначений доказ належним та допустимим на підтвердження обсягу фактично поставленого позивачем відповідачу природного газу. Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується із такими висновками. 
69.          Зі свого боку, відповідач не спростував належними доказами (наприклад, актами приймання-передачі, укладеними між ним та Оператором ГРМ, ТОВ "Київоблгаз Збут", які б містили іншу інформацію) того факту, що у листопаді 2020 року отримував природний газ від позивача у заявленому ним обсязі. 
70.          Також відповідач не оскаржує того, що з 01.11.2020 по 30.11.2020 він був закріплений в Реєстрі споживачів постачальника за постачальником ТОВ "Екотехноінвест", про що вказує в апеляційній скарзі.
71.          Оскаржуючи рішення суду першої інстанції про стягнення з нього на користь позивача вартості природного газу за листопад 2020 року, відповідач посилається на укладення ним договору постачання природного газу від 30.10.2020 № 41FT417-787-20 з ТОВ "Київоблгаз Збут". Водночас, як свідчать наведені вище правові норми, постачання природного газу цим постачальником відповідачу могло здійснюватися лише після реєстрації відповідача в його Реєстрі споживачів. При цьому, відповідач погоджується з тим, що ТОВ "Київоблгаз Збут" несвоєчасно зареєструвало Університет у власному Реєстрі споживачів. За умовами Правил споживач може заявити до постачальника вимогу про відшкодовування збитків споживачеві за несвоєчасне включення споживача до Реєстру споживачів постачальника.
72.          На підставі викладеного, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що позивачем доведено обставини щодо постачання природного газу відповідачу у листопаді 2020 року в обсязі 16 892,10 куб. м.
73.          Доказів оплати вказаного обсягу природного газу відповідач суду не надав. 
74.          З урахуванням цього та за умови заперечення сторонами факту існування між ними договірних відносин щодо поставки природного газу у цей період, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що місцевим господарським судом правильно застосовано до спірних правовідносин положення ст.ст. 1212, 1213 ЦК України з посиланням на висновки Верховного Суду, наведені у постанові від 29.05.2019 у справі № 906/567/18.
75.          Позивач визначив вартість поставленого відповідачу у листопаді 2020 року природного газу на підставі інформації Товарної біржі "Українська енергетична біржа" про середньозважену ціну на природний газ на цей період.
76.          Відповідач не надав суду доказів того, що сторони погоджували між собою іншу, ніж заявлена в позові, ціну на газ на листопад 2020 року. 
77.          За таких обставин, апеляційний господарський суд вважає розрахунки позивача обґрунтованими. 
78.          Відповідно до ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.
79.          Згідно зі ст. 1213 ЦК України набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.
80.          Оскільки спожитий без договору природний газ не може бути повернутим споживачем постачальнику в натурі, відповідач повинен відшкодувати позивачу його вартість.
81.          Таким чином, апеляційний господарський суд підтримує висновки суду першої інстанції стосовно правомірності стягнення з відповідача на користь позивача на підставі ст.ст. 1212, 1213 ЦК України вартості 16 892,10 куб. м природного газу, поставленого у листопаді 2020 року, за ціною 6 863,88 грн за куб. м, що загалом становить 115 945,34 грн.
82.          Що стосується стягнення заборгованості за природний газ, поставлений позивачем відповідачу у березні 2021 року, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що ці відносини сторін уже були предметом судового розгляду у справі № 911/2171/21, під час якого були досліджені аргументи ТОВ "Екотехноінвест" та Університету, оцінені надані сторонами докази, в тому числі акти приймання-передачі та відомості з інформаційної платформи Оператора ГТС, та за результатами судового розгляду прийнято рішення від 27.09.2021, що набрало законної сили.
83.          Як неодноразово зазначала Велика Палата Верховного Суду з посиланням на практику Європейського суду з прав людини, одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який, в тому числі, передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, недопустимості повторного розгляду вже вирішеної справи. Жодна сторона не має права домагатися перегляду кінцевого й обов`язкового рішення тільки з метою проведення нового слухання та вирішення справи (наприклад, постанова Великої Палати Верховного Суду від 26.01.2021 у справі                             № 522/1528/15-ц, провадження № 14-67цс20).
84.          Отже, позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача вартості поставленого ним у березні 2021 року природного газу не можуть бути розглянуті та задоволені у межах цієї справи.
85.          Наведені висновки є підставою для часткового задоволення апеляційної скарги та зміни рішення місцевого господарського суду з урахуванням необхідності відмовити в задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача вартості спожитого у березні 2021 року природного газу в обсязі 1,13784 тис. куб. м на суму 8 864,22 грн.
Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги
86.          Відповідно до положень ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
87.          Згідно з ч. 1 ст. 277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) нез`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;                                3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.
88.          Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку, що господарський суд першої інстанції під час вирішення спору між сторонами правильно встановив обставини справи та їх правові наслідки і застосував до врегулювання спірних правовідносин належні норми матеріального права. 
89.          Водночас рішення Господарського суду Київської області від 10.06.2022 у справі                 № 911/53/22 підлягає зміні в частині належної до стягнення з відповідача вартості спожитого природного газу, з огляду на вирішення судом в іншій справі спірних правовідносин сторін за один із двох заявлених позивачем періодів.
Судові витрати
90.          Згідно з ч. 14 ст. 129 ГПК України якщо суд апеляційної, касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
91. Судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України).
92. Позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2 270,00 грн. Судом задоволено 93 % позовних вимог, отже, стягненню з відповідача на користь позивача в якості відшкодування сплаченої ним суми судового збору підлягає 2 111,10 грн.
93. Відповідач за подання апеляційної скарги сплатив 3 405,00 грн. Вимоги апеляційної скарги задоволені на 7 %. Отже, стягненню з позивача на користь відповідача підлягає 238,35 грн відшкодування судового збору за подання апеляційної скарги. 
Керуючись ст.ст. 74, 129, 269, 275, 277, 281, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВИВ:
1. Апеляційну скаргу Державного податкового університету задовольнити частково.
2. Рішення Господарського суду Київської області від 10.06.2022 у справі № 911/53/22 змінити.
3. Викласти резолютивну частину рішення Господарського суду Київської області від 10.06.2022 у справі № 911/53/22 в такій редакції:
  "1. Позов задовольнити частково.
2. Стягнути з Державного податкового університету (08201, Київська обл., м. Ірпінь, вул. Університетська, буд. 31, код 44550814) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Екотехноінвест" (04080, м. Київ, вул. Вікентія Хвойки, 18/14, офіс 311, код 34933742) 115 945 (сто п`ятнадцять тисяч дев`ятсот сорок п`ять) грн 34 коп. вартості спожитого природного газу, 2 111 (дві тисячі сто одинадцять) грн 10 коп. судового збору.
3. В іншій частині позову відмовити.
Видати наказ після набрання рішенням законної сили.".
4. В іншій частині рішення Господарського суду Київської області від 10.06.2022 у справі           № 911/53/22 залишити без змін.
5. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Екотехноінвест" (04080, м. Київ, вул. Вікентія Хвойки, 18/14, офіс 311, код 34933742) на користь Державного податкового університету (08201, Київська обл., м. Ірпінь, вул. Університетська, буд. 31, код 44550814) 238 (двісті тридцять вісім) грн 35 коп. відшкодування судового збору за подання апеляційної скарги.
6. Видачу наказу доручити Господарському суду Київської області.
7. Матеріали даної справи повернути до місцевого господарського суду.
8. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строки, передбачені ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя                                                            А.М. Демидова 

Судді                                                                                О.О. Євсіков

                                                                                І.П. Ходаківська