Ухвала    
01 вересня 2022 року
м. Київ
справа № 545/280/20
провадження № 61-8404ск22
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду                    Синельникова Є. В. розглянув касаційну скаргу сільськогосподарського багатопрофільного кооперативу «Лан» на постанову Полтавського апеляційного суду від 18 травня 2022 року у справі за позовом  ОСОБА_1 до сільськогосподарського багатопрофільного кооперативу «Лан» про визнання незаконним наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,
ВСТАНОВИВ:
У січні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до сільськогосподарського багатопрофільного кооперативу «Лан» про визнання незаконним наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
Рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 02 лютого 2022 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено. 
Постановою Полтавського апеляційного суду від 18 травня 2022 року апеляційні скарги ОСОБА_1 та його представника - ОСОБА_2 , задоволено. Рішення Полтавського районного суду Полтавської області            від 02 лютого 2022 рокускасовано та ухвалено нове судове рішення про задоволення позову.
Скасовано наказ сільськогосподарського багатопрофільного кооперативу «Лан» від 15 листопада 2019 року № 5, яким ОСОБА_1 звільнено з посади головного інженера.
Поновлено ОСОБА_1 на посаді головного інженера сільськогосподарського багатопрофільного кооперативу «Лан» 
з 16 листопада 2019 року.
Стягнуто з сільськогосподарського багатопрофільного кооперативу «Лан» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 241 865,70 грн, з урахуванням утримання податків.
Вирішено питання про розподіл судових витрат. Рішення суду в частині поновлення на роботі та присудження  ОСОБА_1 виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць, у розмірі 10 000,00 грн (без утримання податків) допущено до негайного виконання.
24 серпня 2022 року сільськогосподарський багатопрофільний кооператив «Лан» через засоби поштового зв`язку подав до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Полтавського апеляційного суду від 18 травня 2022 року, тобто з пропуском строку, встановленого частиною першою статті 390 ЦПК України, відповідно до вимог якої касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У касаційній скарзі заявник порушує клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що копію повного тексту постанови Полтавського апеляційного суду від 18 травня 2022 року його представник отримав лише 22 серпня 2022 року (у відповідь на заяву про видачу копії рішення суду від 10 серпня 2022 року).
За правилами частини другої статті 390 ЦПК України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Суд виходить з того, що підстави пропуску строків можуть бути визнані поважними, зокрема, у тому випадку, якщо недотримання строків касаційного оскарження зумовлене діями (бездіяльністю) суду апеляційної інстанції, а так само наявністю об`єктивних перешкод, що безумовно заважають скаржникові своєчасному зверненню з такою скаргою.
Пунктом 2 частини четвертої статті 392 ЦПК України встановлено, що до касаційної скарги додаються докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції, - за наявності.
У разі доведення заявником недотримання апеляційним судом вимог, встановлених статтею 272 ЦПК України, щодо порядку видачі або направлення копій судових рішень, для відліку строку на касаційне оскарження застосовуються положення частини другої статті 390 ЦПК України, відповідно до якої заявник має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження в випадку подання касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Оцінюючи доводи заявника про отримання оскаржуваної постанови апеляційного суду лише 22 серпня 2022 року, Верховний Суд бере до уваги те, що згідно з даними Єдиного державного реєстру судових рішень повний текст постанови Полтавського апеляційного суду від 18 травня 2022 року складено 18 травня 2022 року, оприлюднено в реєстрі 23 травня 2022 року, при цьому 06 липня 2022 року сільськогосподарський багатопрофільний кооператив «Лан» звертався до апеляційного суду із заявою про роз`яснення судового рішення, зокрема щодо порядку виконання постанови Полтавського апеляційного суду від 18 травня 2022 року з урахуванням чинного штатного розпису сільськогосподарського багатопрофільного кооперативу «Лан». При цьому 08 серпня 2022 року вказана заява сільськогосподарського багатопрофільного кооперативу «Лан» була розглянута судом апеляційної інстанції по суті (за участі представника заявника).
Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року (заява № 3236/03) вказав, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип остаточності судового рішення.
З урахуванням встановлених з відкритих джерел обставин, зазначені заявником причини пропуску процесуального строку не можна визнати поважними, при цьому безпідставне поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення, що набрало законної сили, може бути визнано порушенням вимог пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
З огляду на наведене, заявнику необхідно навести поважні причини пропуску строку на касаційне оскарження, із наданням належних доказів на їх підтвердження.
Частиною третьою статті 393 ЦПК України передбачено, що касаційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, встановлених процесуальним законом, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.
Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження будуть визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.
Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про 
що суддею постановляється відповідна ухвала.
Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу сільськогосподарського багатопрофільного кооперативу «Лан» на постанову Полтавського апеляційного суду від 18 травня 2022 року залишити без руху.
Надати сільськогосподарському багатопрофільному кооперативу «Лан» строк для усунення недоліків касаційної скарги до 19 вересня 2022 року, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                    Є. В. Синельников