П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И
 
26 жовтня 2022 року                                                                                   м. Київ
 
Справа №754/7789/20
Провадження № 22-ц/824/9905/2022
 
Резолютивна частина постанови оголошена 26 жовтня 2022 року
Повний текст постанови складено  27 жовтня 2022 року
 
Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
                                               судді-доповідача   Стрижеуса А.М., 
                                   суддів: Поливач Л.Д., Шкоріної О.І.
                                   секретаря: Карпенка В.Р.
 
учасники справи:       
позивач                      ОСОБА_1 ,
відповідач                  Приватне акціонерне товариство «ДТЕК Київські                                                            електромережі»,
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою представником за довіреністю ОСОБА_2 , на рішення Деснянського районного суду міста Києва від 13 липня 2022 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські електромережі» про захист прав споживачів,-
 
В С Т А Н О В И В:
 
Історія справи
 
Короткий зміст позовних вимог
 
У червні 2020 року  ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські електромережі» (далі - ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі») про захист прав споживачів.
Позов мотивовано тим, що ОСОБА_1 зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , ця ж адреса є місцем виконання договору про користування електроенергією. Вказана квартира належить позивачці на праві власності. ОСОБА_1 , ОСОБА_2 і ОСОБА_3 спільно користуються вказаною квартирою, а також спільно сплачують витрати на утримання квартири, в тому числі і за споживання електроенергії. 
 
З метою постачання електроенергії до вищевказаної квартири та розрахунків за споживання електроенергії електропостачальником ПАТ «Київенерго» було відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 . У січні 2018 року позивачу стало відомо про претензію ПАТ «Київенерго» (попередження № 156445 від 21 грудня 2017 року на ім`я 
ОСОБА_3 про відключення електроенергії за заборгованість в сумі 1 810,56 грн). Не погодившись з претензією електропостачальника, позивачка та інші члени родини подали відповідні заперечення, які не були прийняті ні ПАТ «Київенерго», ні його правонаступником ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі». 
У березні 2018 року відповідач відключив електропостачання квартири позивачки та списав з особового рахунку № НОМЕР_1 суму в 1 810,56 грн з коштів, внесених на особовий рахунок як авансовий платіж. Стороною правочинів, які позивачка просить визнати недійсними (записів про проведення контрольних оглядів лічильника по о/р НОМЕР_1), зазначена ОСОБА_3 . Позивач стверджує, що вказані правочини не відповідають вимогам статей 203, 215, 216 ЦК України, є недійсними, вчинялись без її відома та згоди, нею і ОСОБА_3 не підписувались. Позивач стверджувала, що електропостачальник порушив вимоги пункту 7 частини першої статті 21 Закону України «Про захист прав споживачів», тому що розрахунок ціни спожитої електроенергії (вартості послуги) було виконано, виходячи із недостовірних показників засобу обліку, протиправно визначених 15 січня 2017 року, 15 березня 2017 року, 06 травня 2017 року, 
04 серпня 2017 року, 05 вересня 2017 року та 08 листопада 2017 року, що мало наслідком неналежне визначення ціни електроенергії і завищення вказаної ціни на 1 810,56 грн.
В подальшому вказані недостовірні показники та виконані на їх підставі розрахунки ціни спожитої електроенергії були внесені до карти особового рахунку НОМЕР_1 , що мало наслідком штучне створення абонентської заборгованості на суму 
1 810,56 грн та подальше списання вказаної суми на користь електропостачальника. Показники лічильника, які належним чином знімались позивачкою, вносились до платіжних документів та повідомлялись електропостачальнику, до карти особового рахунку не вносились і в розрахунках не враховувались. 
Електропостачальник ПАТ «Київенерго» внаслідок неналежного виконання вимог ПКЕЕН та зобов`язань за договором про користування електричною енергією неправомірно визначив кількість спожитої позивачкою електроенергії, розрахував вартість послуги без врахування показників засобу обліку та необґрунтовано завищив вартість послуги на 1 810,56 грн. При цьому факт вчинення недійсних правочинів (записів про проведення контрольних оглядів) та наявність розбіжностей в розрахунках за спожиту електричну енергію від позивачки приховувались. 
Відповідач без належної перевірки заперечень у березні 2018 року списав вказану суму 1 810,56 грн з особового рахунку № НОМЕР_1 , як заборгованість споживача.
ОСОБА_1 просила:
- визнати укладеним та чинним станом на 28 лютого 2018 року договір про користування електричною енергією о/р № НОМЕР_1, фактично укладений між ОСОБА_1 та електропостачальником ПАТ «Київенерго» без укладення договору у письмовій формі;
- визнати укладеним та чинним в період з 01 березня 2018 року по 20 червня 
2018 року договір про користування електричною енергією о/р № НОМЕР_1 фактично укладений між ОСОБА_1 та електропостачальником ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» (правонаступником ПАТ «Київенерго») без укладення договору у письмовій формі;
 
- визнати недійсними правочини, вчинені в 2017-2018 роках електропостачальником ПАТ «Київенерго», правонаступником якого з 01 березня 
2018 року є ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі»;
- визнати недійсними записи показників електроспоживання з позначкою (к), зроблені в карті о/р НОМЕР_1 станом на 06 травня 2017 року, 04 серпня 2017 року, 
05 вересня 2017 року, 08 листопада 2017 року та 07 січня 2018 року на підставі записів про проведення контрольних оглядів засобу обліку електроенергії без врахування фактичних показників лічильника, які належним чином знімались позивачем, вносились нею до платіжних документів та повідомлялись електропостачальнику;
- визнати недійсними записи показників електроспоживання з позначкою (к), зроблені в карті о/р НОМЕР_1 станом на 15 січня 2017 року та 15 березня 2017 року, стосовно яких відсутні докази проведення контрольних оглядів засобу обліку електроенергії;
- визнати недійсними суми вартості послуг з електропостачання, розраховані на підставі протиправно визначених показників електроспоживання станом на 15 січня 
2017 року, 15 березня 2017 року, 06 травня 2017 року, 04 серпня 2017 року, 05 вересня 2017 року, 08 листопада 2017 року та внесені до карти о/р НОМЕР_1 в січні-грудні 
2017 року без врахування фактичних показників лічильника, які належним чином знімались позивачем, вносились нею до платіжних документів та повідомлялись електропостачальнику;
- визнати недійсними суми сальдо, розраховані на підставі протиправно визначених показників електроспоживання та внесені до скарги о/р НОМЕР_1 в січні-грудні 
2017 року без врахування фактичних показників лічильника, які належним чином знімались позивачем, вносились нею до платіжних документів та повідомлялись електропостачальнику (1810,56 грн станом на грудень 2017 року з урахуванням оплати від 12 грудня 2017 року та 1900,56 грн станом на січень 2018 рік);
- визнати протиправними діями щодо побутового споживача неналежне виконання електропостачальником вимог ПКЕЕН та зобов`язань за договором про користування електричною енергією (вчинення електропостачальником недійсних правочинів та подальший розрахунок кількості та ціни відпущеної електроенергії без врахування показників лічильника, які належним чином знімались споживачем, вносились до платіжних документів та повідомлялись електропостачальнику, а також ненадання споживачу розрахункових документів та неповідомлення споживача про наявність розбіжностей в розрахунках за електроенергію);
- зобов`язати відповідача в місячний термін з дня набрання рішенням суду законної сили здійснити перерахунок вартості наданих послуг з електропостачання за договором о/р № НОМЕР_1 відповідно до фактичних показників засобу обліку, які протягом 
2017 року належним чином знімались позивачем, вносились нею до платіжних документів та повідомлялись відповідачу, та повернути на о/р № НОМЕР_1 списану відповідачем в березні 2018 року суму в розмірі 1810,56 грн, на яку було протиправно завищено ціну відпущеної електроенергії та штучно створено заборгованість.
Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 30 червня 2020 року прийнято позовну заяву ОСОБА_1 до ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» про захист прав споживача.
Вирішено розгляд справи здійснювати у порядку загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання по справі.
Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 02 грудня 2020 року закрито підготовче провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» про захист прав споживача. Призначено справу до розгляду по суті.
Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 25 жовтня 2021 року прийнято цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» про захист прав споживачів до провадження у складі іншого судді.
Вирішено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання.
Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 09 лютого 2022 року закрито підготовче провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» про захист прав споживачів. Призначено справу до судового розгляду по суті.
 
Короткий зміст оскаржуваного судового рішення
 
Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 13 липня 2022 року у задоволенні позову  ОСОБА_1 до ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» про захист прав споживачів відмовлено.
Рішення суду мотивовано тим, що відповідачем не порушено вимоги чинного законодавства, оскільки відповідач діяв відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії» та Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 312 від 14 березня 2018 року. Твердження позивачки про порушення відповідачем її прав як споживача не знайшли свого підтвердження.
 
Короткий зміст вимог та доводів апеляційної скарги
 
09 серпня 2022 року представник за довіреністю ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав до Київського апеляційного суду апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення судом норм процесуального права, просить скасувати рішення Деснянського районного суду міста Києва від 13 липня 2022 року та ухвалити нове судове рішення по суті позовних вимог.
Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції не було встановлено всі обставини справи. Судом першої інстанції не було враховано висновки Верховного Суду викладені у постанові від 11 вересня 2019 року у справі № 509/3536/15-ц (провадження № 61-11443св18) та від 22 липня 2019 року у справі № 759/15847/16-ц (провадження № 61-29561св18).
 
Рух апеляційної скарги та матеріалів справи
 
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 
від 09 серпня 2022 року апеляційну скаргу передано судді-доповідачу.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 16 серпня 2022 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою представником за довіреністю ОСОБА_2 на рішення Деснянського районного суду міста Києва від 13 липня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» про захист прав споживачів.
 
Витребувано з Деснянського районного суду міста Києва матеріали цивільної справи № 754/7789/20 за позовом ОСОБА_1 до ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» про захист прав споживачів.
            30 серпня 2022 року матеріали цивільної справи № 754/7789/20 за позовом  ОСОБА_1 до ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» про захист прав споживачів надійшли до Київського апеляційного суду.
            Ухвалою Київського апеляційного суду від 19 вересня 2022 року справу призначено до розгляду з викликом учасників справи.
 
Доводи інших учасників справи
 
            15 вересня 2022 року ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» через засоби поштового зв?язку подало до Київського апеляційного суду відзив, у якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Деснянського районного суду міста Києва від 13 липня 2022 року залишити без змін.
            Відзив мотивовано тим, що судом першої інстанції прийнято законне та обґрунтоване рішення без допущення порушення норм процесуального та неправильного застосування норм матеріального права, тому відсутні підстави для його скасування. ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» зазначає, що судом першої інстанції встановлено всі фактичні обставини справи.
 
Позиція Київського апеляційного суду
 
В судовому засіданні представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 підтримав доводи апеляційної скарги.
Представник ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» Халимон С.В. проти доводів апеляційної скарги заперечував, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, врахувавши аргументи, наведені у відзиві на апеляційну скаргу, колегія суддів дійшла таких висновків.
Частинами першою-третьою статті 367 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
 
Фактичні обставини справи
 
Встановлено, що на підставі ордеру на житлове приміщення № 7305 від 02 жовтня 1991 року, ОСОБА_1 та її сім`ї було надано в користування квартиру 
АДРЕСА_2 . До складу сім`ї увійшли чоловік 
ОСОБА_2 та дочка ОСОБА_3 .
Згідно свідоцтва про право власності від 04 травня 2007 року квартира 
АДРЕСА_2 належить на праві приватної власності ОСОБА_1 .
 
Для проведення розрахунків за спожиту електроенергію за адресою: 
АДРЕСА_1 ПАТ «Київенерго» відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 ні ім`я ОСОБА_3 . 
З 01 березня 2018 року по 01 січня 2019 року ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» надавало послуги з електропостачання у м. Києві, як правонаступник компанії ПАТ «Київенерго».
13 січня 2018 року ПАТ «Київенерго» було вручено попередження про припинення електропостачання за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з наявністю заборгованості станом на 01 грудня 2017 року за показаннями 24800 кВтг (абонентські) за спожиту електричну енергію сумою 1 810,56 грн, яка виникла з травня 2017 року внаслідок проведення оплат за спожиту електричну енергію сумами, які не відповідають вартості спожитої електричної енергії у відповідний розрахунковий період та відсутності оплати в жовтні 2017 року.
19 лютого 2018 року відповідачем листом за вих. № 42КД/012/Б-6426 було повідомлено позивача про те, що фахівці ПАТ «Київенерго» перевірили відомості контрольних обходів за адресою: АДРЕСА_1 та встановили, що контрольні показання, які фіксували фахівці впродовж 2017 року, відповідають фактичним та внесені до особового рахунку № НОМЕР_1 правильно. 12 лютого 
2018 року фахівці ПАТ «Київенерго» провели контрольний огляд приладу обліку за наведеною адресою. Згідно Акту контрольного огляду розрахункових засобів Показання на час проведення перевірки становили 25369 кВтг. Позивачці було роз`яснено, що чинне законодавство не обмежує права на проведення передоплати, проте під час заповнення квитанції необхідно зазначати фактичні показання приладу обліку та враховувати те, що у разі зміни тарифу перерахунок буде проведено за фактичними показами, зафіксованими контролерами та за діючими тарифами для населення у відповідному періоді, що затвердженні Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП).
05 березня 2018 року ОСОБА_3 було повідомлено про те, що компанією 
ПАТ «Київенерго» припинено подачу електроенергії у домоволодіння (квартиру) за адресою: АДРЕСА_1 .
16 березня 2018 року фахівці ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» у присутності одного з мешканців провели огляд електролічильника, показання під час проведення перевірки становили 25821 кВтг.
21 березня 2018 року ПрАТ «ДТЕК Київські Електромережі» надано відповідь на звернення ОСОБА_3 , відповідно до якої під час проведеного аналізу нарахувань за особовим рахунком № НОМЕР_1 встановлено, що при проведенні оплат за спожиту електроенергію в квитанціях зазначалися не фактичні показання електролічильника, які не враховані в розрахунках, оскільки вони більші ніж покази, що зафіксовані фахівцями ПАТ «Київенерго». Нарахування проведено за показами, які фіксували фахівці Товариства, та за розрахунковими показаннями. 
З 01 січня 2019 року ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» стало оператором системи розподілу та здійснює ліцензійну діяльність виключно з розподілу (передачі електричної енергії. 
Таким чином, з 01 січня 2019 року розподіл електричної енергії на квартиру АДРЕСА_2 , здійснюється на підставі договору споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії, до умов якого автоматично приєднано ОСОБА_3 за особовим рахунком № НОМЕР_1 .
 
Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми матеріального права
У частинах першій, другій та п`ятій статті 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. 
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Зазначеним вимогам закону оскаржуване судове рішення відповідає.
Рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією Україниправ і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частина перша статті 5 ЦПК України).
Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).
Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів.
Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування усіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язків, відносин і залежностей. Усебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.
Відповідно до статті633 ЦК Українипублічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Актами цивільного законодавства можуть бути встановлені правила, обов`язкові для сторін при укладенні і виконанні публічного договору.
Статтею 634 ЦК Українипередбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Правові, економічні та організаційні засади функціонування ринку електричної енергії, відносини, пов`язані з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажем, постачанням електричної енергії для забезпечення надійного та безпечного постачання електричної енергії споживачам з урахуванням інтересів споживачів, розвитку ринкових відносин, мінімізації витрат на постачання електричної енергії та мінімізації негативного впливу на навколишнє природне середовище визначаються Законом України «Про ринок електричної енергії» та ПРРЕЕ.
 
Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про ринок електроенергії» учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах.
Пунктом 2 Постанови НКРЕКП «Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії» від 14 березня 2018 року № 312 встановлено, що укладення договорів між споживачами та іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії відповідно до вимог Правил здійснюється до 01 грудня 2018 року шляхом приєднання споживачів до публічних договорів приєднання (договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, відповідних договорів про постачання електричної енергії) на умовах чинних договорів про постачання електричної енергії та про користування електричною енергією, укладених з відповідними постачальниками електричної енергії за регульованим тарифом, шляхом подання заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку до цієї постанови.
Підпунктом 1.2.1 пункту 1.2 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою НКРЕКП від 14 березня 2018 року № 312 (далі - ПРРЕЕ) передбачено, що на роздрібному ринку електричної енергії споживання та використання електричної енергії для потреб електроустановки споживача здійснюється за умови забезпечення розподілу/передачі та продажу (постачання) електричної енергії на підставі договорів про розподіл/передачу, постачання електричної енергії, надання послуг комерційного обліку, які укладаються відповідно до цих Правил, Кодексу системи передачі, Кодексу систем розподілу та Кодексу комерційного обліку.
Згідно з підпунктом 1.2.7. пункту 1.2 ПРРЕЕ постачання електричної енергії здійснюється електропостачальником на підставі договору про постачання електричної енергії споживачу, який розробляється електропостачальником на основі Примірного договору про постачання електричної енергії споживачу (додаток 5 до цих Правил) та укладається в установленому цими Правилами порядку.
Згідно пункту 1.2.15. ПРРЕЕ, для договорів, які укладаються шляхом приєднання до умов договору, укладення договору можливе шляхом підписання заяв-приєднань, оплати виставленого рахунку, споживання будь-якого обсягу електричної енергії (за умови відсутності направлених заперечень щодо договірних умов в цілому чи частково) через особистий кабінет в електронній формі.
Відповідно до підпункту 3.1.7. пункту 3 ПРРЕЕ договір між електропостачальником та споживачем укладається, як правило, шляхом приєднання споживача до розробленого електропостачальником договору на умовах комерційної пропозиції, опублікованої електропостачальником.
Згідно з підпунктом 3.1.9 пункту 3 ПРРЕЕ споживання електричної енергії без укладення відповідних договорів на роздрібному ринку не допускається.
Пункт 3.2.5. ПРРЕЕ передбачає, що укладення споживачем договору про постачання електричної енергії споживачу або договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг відбувається шляхом приєднання споживача до договору на умовах обраної споживачем комерційної пропозиції, для чого споживач подає такому електропостачальнику заяву-приєднання.
Тобто, у розумінні пункту 1.2.15 ПРРЕЕ, ОСОБА_3 з 01 січня 2019 року приєднано до умов публічного договору споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії, відповідно договірні відносини про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії на квартиру 
АДРЕСА_2 наявні саме між ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» та 
ОСОБА_3 .
 
Відповідно до частин першої-третьої статті 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.
Статтею 2 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках.
Відповідно до частини першої статті 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»до житлово-комунальних послуг належать, зокрема комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.
Статтею 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг, зокрема, є: споживачі (індивідуальні та колективні), а виконавцями комунальних послуг є - послуг з централізованого водопостачання - суб`єкт господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водопостачання; та послуг з централізованого водовідведення - суб`єкт господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водовідведення.
Статтею 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів.
Згідно із частиною другою статті 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»виконавець комунальної послуги зобов`язаний: забезпечувати своєчасність надання, безперервність і відповідну якість комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання, у тому числі шляхом створення системи управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів; готувати та укладати із споживачем договори про надання комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов їх виконання згідно з типовим договором; без додаткової оплати надавати в установленому законодавством порядку необхідну інформацію про ціни/тарифи, загальну вартість місячного платежу, структуру ціни/тарифу, норми споживання та порядок надання відповідної послуги, а також про її споживчі властивості та іншу інформацію, передбачену законодавством; своєчасно проводити підготовку об`єктів житлово-комунального господарства до експлуатації в осінньо-зимовий період; розглядати у визначений законодавством строк претензії та скарги споживачів і проводити відповідні перерахунки розміру плати за комунальні послуги в разі їх ненадання, надання не в повному обсязі, несвоєчасно або неналежної якості, а також в інших випадках, визначених договором про надання комунальних послуг; вживати заходів до ліквідації аварій, усунення порушень якості послуг у строки, встановлені законодавством; виплачувати споживачу штраф за перевищення встановлених строків проведення аварійно-відновних робіт у розмірі, визначеному законодавством; своєчасно реагувати на виклики споживачів, підписувати акти-претензії, вести облік вимог (претензій) споживачів у зв`язку з порушенням порядку надання житлово-комунальних послуг; своєчасно та власним коштом проводити роботи з усунення виявлених неполадок, пов`язаних з наданням комунальних послуг, що виникли з його вини; у разі укладення індивідуальних договорів про надання комунальних послуг здійснювати розподіл загальнобудинкового обсягу послуг між співвласниками багатоквартирного будинку у передбаченому законодавством та договором порядку; інформувати споживачів про намір зміни цін/тарифів на комунальні послуги відповідно до законодавства.
Відповідно до пункту 4.12 ПРРЕЕ розрахунки між споживачем та електропостачальником (іншими учасниками роздрібного ринку, якщо вони беруть участь у розрахунках) здійснюються згідно з даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку, про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше
20 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Рахунок за спожиту електричну енергію оплачується: протягом 5 робочих днів від дня отримання рахунка непобутовим споживачем; протягом 10 робочих днів від дня отримання рахунка побутовим споживачем; в інший термін, передбачений договором, але не пізніше 
20 календарного дня після закінчення розрахункового періоду.
Згідно пункту 7.1 Правил роздрібного ринку електричної енергії, електрична енергія споживачу, який не допускає порушень своїх договірних зобов`язань перед оператором системи передачі та/або оператором системи розподілу та електропостачальником, постачається безперервно, крім випадків, передбачених умовами договорів, укладених споживачами з електропостачальником та оператором системи, та нормативно-правовими актами, у тому числі цими Правилами.
Положеннями пункту 11.5.1 Кодексу систем розподілу, затвердженого постановою НКРЕКП № 310 від 14 березня 2018 року, послуги з розподілу електричної енергії надаються користувачу безперервно, крім випадків, передбачених договором про надання послуг з розподілу електричної енергії та цим кодексом.
Згідно підпункту 11.5.2 пункту 2 Кодексу систем розподілу, затвердженого постановою НКРЕКП № 310 від 14 березня 2018 року, передбачені випадки припинення розподілу електричної енергії, зокрема, за зверненням електропостачальника: припинення електроживлення користувача (споживача електричної енергії) у випадках, визначених Правилами роздрібного ринку електричної енергії.
Установлено, що заборгованість за спожиту електроенергію у 2016-2018 роках виникла внаслідок оплати не за фактичними показами лічильника та не у повному обсязі.
Таким чином, електропостачання квартири було відключено 05 березня 2018 року, оскільки після отримання попередження заборгованість так і не була сплачена.
Квитанціями від 05 березня 2018 року на суму 930,00 грн та від 06 березня 
2018 року на суму 1900,00 грн було сплачено наявну заборгованість за спожиту електричну енергію за особовим рахунком № НОМЕР_1 . 07 березня 2018 року електропостачання було відновлене. 
Частинами 1 та 2 статті 4 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на захист своїх прав державою; належну якість продукції та обслуговування; безпеку продукції; необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію про продукцію, її кількість, якість, асортимент, а також про її виробника (виконавця, продавця); відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону; звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав; об`єднання в громадські організації споживачів (об`єднання споживачів). Споживачі також мають інші права, встановлені законодавством про захист прав споживачів.
Відповідно до частини першої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів»захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом.
Згідно з пунктом 6 частини першої статті Закону України «Про захист прав споживачів»споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав.
Відповідно до частини першої статті 26 Закону України «Про захист прав споживачів»центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, здійснює державний контроль за додержанням законодавства про захист прав споживачів, забезпечує реалізацію державної політики щодо захисту прав споживачів.
Відповідно до вимог статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статі 76, 77 ЦПК України).
Згідно вимог статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Положення вищезазначених процесуальних норм передбачають, що під час розгляду справ у порядку цивільного судочинства обов`язок доказування покладається як на позивача, так і на відповідача.
Ураховуючи наведене, Київський апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, оскільки встановлено відсутність порушення відповідачем вимог чинного законодавства, так як відповідач діяв відповідно до Закону України«Про ринок електричної енергії» та Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №312 від 14 березня 2018 року.
 
Аргументи заявника проте, що судом першої інстанції не було враховано висновки Верховного Суду, викладені у постановах постанові від 11 вересня 2019 року у справі 
№ 509/3536/15-ц (провадження № 61-11443св18) та від 22 липня 2019 року у справі 
№ 759/15847/16-ц (провадження № 61-29561св18) є безпідставними, оскільки фактичні обставини справи яка переглядається та фактичні обставини справ № 509/3536/15-ц та 
№ 759/15847/16-ц не є подібними.
          Подібність правовідносин означає, зокрема, тотожність об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм. Зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності в різних рішеннях суду касаційної інстанції визначається обставинами кожної конкретної справи.
          Під судовими рішеннями у справах зі спорів, що виникли з подібних правовідносин, необхідно розуміти, зокрема, такі, у яких аналогічними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних відносин.
У справі, яка переглядається, підставою заявлених вимог є розрахунок ціни спожитої електроенергії (вартості послуги) який виконано виходячи із недостовірних показників засобу обліку, протиправно визначених 15 січня 2017 року, 15 березня 
2017 року, 06 травня 2017 року, 04 серпня 2017 року, 05 вересня 2017 року та 
08 листопада 2017 року, що мало наслідком неналежне визначення ціни електроенергії і завищення вказаної ціни на 1 810,56 грн.
У постанові Верховного Суду від 11 вересня 2019 року у справі № 509/3536/15-ц (провадження № 61-11443св18), на яку посилається заявник, ПАТ «Енергопостачальна компанія «Одесаобленерго» звернулась до суду про стягнення збитків внаслідок підключення будинку до електромережі Товариства поза межами приладу обліку, що призвело до споживання необлікованої електроенергії.
У постанові Верховного Суду від22 липня 2019 року у справі 
№ 759/15847/16-ц (провадження № 61-29561св18), на яку посилається заявник, позивач звернувся до суду із позовом про захист прав споживача, визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити дії внаслідок нарахування заборгованості без врахування фактичних показників повіреного у встановленому порядку та опломбованого засобу обліку електронної енергії.
          Наведене дає підстави для висновку, що у цій справі відсутня подібність встановлених фактичних обставин справи та матеріально-правового регулювання спірних правовідносин зі справами, які наведені заявником, як приклад неоднакового застосування норм матеріального права.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 
18 липня 2006 року).
 
            Висновки за результатом розгляду апеляційної скарги
 
Згідно з пунктом 1 частиною першою статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має правозалишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Відповідно до частин першої статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , подану представником за довіреністю ОСОБА_2 без задоволення, а рішення Деснянського районного суду міста Києва від 13липня
2022 року - без змін, оскільки підстави для скасування судового рішення відсутні.
 
Щодо судових витрат
 
Згідно з підпунктом б), в) пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції складається з резолютивної частини із зазначенням нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення; розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
Відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
У постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 травня 2020 року в справі № 530/1731/16-ц (провадження № 61-39028св18) зроблено висновок, що: «у разі, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат. Разом із тим, у випадку, якщо судом касаційної інстанції скасовано судові рішення з передачею справи на розгляд до суду першої/апеляційної інстанції, то розподіл суми судових витрат здійснюється тим судом, який ухвалює остаточне рішення за результатами нового розгляду справи, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат».
Тому, з урахуванням висновку щодо суті апеляційної скарги, розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, здійснюється тим судом, який ухвалює (ухвалив) остаточне рішення у справі, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат.
Оскільки Київський апеляційний суд дійшов висновку про залишення апеляційної ОСОБА_4 , поданої представником за довіреністю ОСОБА_2 , без задоволення, а рішення Деснянського районного суду міста Києва від 13 липня 
2022 року - без змін, розподіл судових витрат Київським апеляційним судом не здійснюється.
Керуючись ст.ст. 268 367, 368, 369, 374, 375, 381, 382, 383, 390 ЦПК України, суд,-
 
П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником за довіреністю ОСОБА_2 - залишити без задоволення.
Рішення Деснянського районного суду міста Києва від 13 липня 2022 року -залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач:                                                     А.М. Стрижеус
                
Судді:                                                                        Л.Д. Поливач
 
                                                                                  О.І. Шкоріна