ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
20 жовтня 2022 року
м. Київ
справа № 633/460/20
провадження № 51-6009км21
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального
суду у складі
головуючого                       ОСОБА_16,  
суддів                                   ОСОБА_17., ОСОБА_18.,
за участю:
секретаря судового
засідання                             ОСОБА_19.,
прокурора                           ОСОБА_20.,
захисника                            ОСОБА_21. (в режимі відеоконференції),
засудженого                       ОСОБА_1 (в режимі відеоконференції),
розглянув у закритому судовому засіданні касаційні скарги засудженого ОСОБА_1 та захисника ОСОБА_21. на вирок Печенізького районного суду Харківської області від 10 серпня 2021 року та ухвалу Харківського апеляційного суду від 28 жовтня 2021 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12020220760000104, за обвинуваченням
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Дніпропетровськ, жителя АДРЕСА_1 ), раніше неодноразово судимого, останнього разу за вироком Запорізького районного суду Запорізької області від 24 травня 2016 року за ч. 1 ст. 122 КК до покарання у позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців, на підставі ст. 75 КК звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 1 рік,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 і ч. 2 ст. 152 КК.
Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
За вироком, ОСОБА_1 засуджено за ч. 3 ст. 15 і ч. 2 ст. 152 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 5 місяців. 
Згідно з вироком суду, ОСОБА_1 24 червня 2020 року приблизно о 19:00 перебував в стані алкогольного сп`яніння в приміщенні спальної кімнати будинку за адресою АДРЕСА_2 ) разом ОСОБА_2 , де у нього виник злочинний умисел, спрямований на вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із оральним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій, без добровільної згоди потерпілої. Реалізуючи свій злочинний намір, діючи умисно, протиправно, повторно, погрожуючи ОСОБА_2 застосуванням фізичного насильства за допомогою кухонного ножа, який приставив до горла останньої, та, утримуючи її другою рукою за волосся, використовуючи свою фізичну перевагу над потерпілою, без її добровільної згоди, намагався вчинити дії сексуального характеру, пов`язані з оральним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій. Але ОСОБА_1 свій злочинний умисел до кінця не довів, оскільки з причин, що не залежали від його волі, не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, тому що потерпіла вирвалась та втекла з місця вчинення злочину 
Апеляційний суд залишив без задоволення апеляційні скарги засудженого та захисника, а вирок - без зміни.
Вимоги касаційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційних скаргах, доводи яких є аналогічними, засуджений та захисник, посилаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого, просять скасувати судові рішення та ухвалити нове рішення, яким виправдати ОСОБА_1 за недоведеністю вчинення ним інкримінованого йому кримінального правопорушення. Вказують на те, що в основу обвинувального вироку покладено ряд неналежних та недопустимих доказів, зокрема протокол огляду місця події та інші похідні від нього докази, якими до того ж не підтверджується його винуватість у вчиненні інкримінованого йому злочину. Крім цього зазначають, що надані потерпілою показання є суперечливими та не послідовними. Також вказують на те, що суд безпідставно послався на показання свідків сторони обвинувачення, оскільки вони не були безпосередніми очевидцями вчинення засудженим інкримінованого йому кримінального правопорушення. Зазначають, що апеляційний суд на вказані порушення вимог КПК судом першої інстанції не звернув уваги, не усунув їх та не навів переконливих мотивів своїх висновків на спростування доводів сторони захисту, чим порушив вимоги ст. 419 КПК.
Позиції учасників судового провадження
Засуджений та захисник підтримали касаційні скарги, просили їх задовольнити, скасувати рішення судів, а кримінальне провадження закрити. Прокурор заперечував проти задоволення цих скарг.
Мотиви Суду
Згідно зі ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального й процесуального права при ухваленні судових рішень у тій частині, в якій їх було оскаржено.
Як установлено частинами 1, 2 ст. 438 КПК, підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є лише: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.
При вирішенні питання про наявність зазначених у ч. 1 цієї статті підстав суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412-414 цього Кодексу. Можливості скасування судових рішень через невідповідність їх висновків фактичним обставинам кримінального провадження або неповноту судового розгляду, чинним законом не передбачено.
З касаційних скарг вбачається, що засуджений та захисник, крім іншого, посилаються на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неповноту судового розгляду, тоді як перевірку цих обставин до повноважень касаційного суду законом не віднесено.
Разом з тим, за результатами перевірки судових рішень у порядку касаційної процедури у межах передбачених законом повноважень Судом не встановлено обставин, які би ставили під сумнів законність і обґрунтованість висновків судів першої та апеляційної інстанцій про винуватість  ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 і ч. 2 ст. 152 КК.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 370, п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК вказані висновки ґрунтуються на об`єктивно з`ясованих обставинах, які підтверджено доказами, безпосередньо дослідженими під час судового розгляду й оціненими судом згідно зі ст. 94 цього Кодексу.
Зокрема, такі висновки у своєму рішенні місцевий суд обґрунтував показаннями:
-            засудженого  ОСОБА_1 , який вину у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні не визнав та пояснив, що 24 червня 2020 року він запропонував ОСОБА_3 та його дружині ОСОБА_4 придбати пива та піти на річку, однак пізніше запропонував посмажити м`ясо у них на подвір`ї, на що останні погодилися. Протягом дня вони спілкувалися та вживали алкогольні напої. В той час, коли ОСОБА_5 в черговий раз поїхав до магазину, він зайшов до будинку, щоб одному не сидіти за столом. ОСОБА_22 лежала на ліжку в кімнаті через два коридори. Він запитав у потерпілої «правда, що ти займаєшся сексом за кошти», на що потерпіла підвищеним тоном відповіла «я не така, за кого ти мене приймаєш» та піднявшись з дивану та вибігла на двір з будинку. засуджений зазначив, що не чув щоб вона щось кричала. Після цього він вийшов з будинку та на велосипеді поїхав в центр смт Печеніги, де зустрів ОСОБА_5 , забрав у нього рюкзак та поїхав додому. Через деякий час приїхали працівники поліції та забрали його у відділення поліції;
-            потерпілої ОСОБА_2 , яка детально розповіла про обставини справи та пояснила, що вона зі своїм хлопцем ОСОБА_5 приїхала з м. Харкова на літо в смт Печеніги, де проживали в будинку її батька за адресою АДРЕСА_2 . 23 червня 2020 року вона познайомилася з  ОСОБА_1 . Наступного дня засуджений запропонував їй та її хлопцю піти на річку, щоб познайомитись ближче, а потім вони між собою вирішили жарити м`ясо у дворі. Згодом до них приєднався ще один чоловік, якого ОСОБА_1 називав «ОСОБА_1». За столом засуджений, показуючи свій почерк, написав на папері «ОСОБА_4 я тебя люблю» як би від імені ОСОБА_5 , на що останній нен звернув увагу, проте «ОСОБА_1» сказав ОСОБА_1 «не смей трогать девочку», і через це між ними виник конфлікт. Протягом застілля вона помітила, що ОСОБА_1 намагається до неї доторкнутись, хотів залишитись з нею на одинці, постійно посилав  ОСОБА_5  кудись сходити. Вона попереджала ОСОБА_5  не залишати її з ОСОБА_1 , так як їй було страшно з ним залишатись. Також, потерпіла зазначила, що коли вони з ОСОБА_1 ходили на город, останній навмисно падав на неї, обіймав. Потерпіла повідомила, що застілля продовжувалось 4 - 5 годин і приблизно о 19:00 вона запропонувала розходитись, після чого пішла в будинок, зайшла в спальню кімнату та лягла на ліжко, щоб відпочити. Через відкрите вікно в будинку вона почула, як ОСОБА_1 вкотре відсилав ОСОБА_5  в магазин. Після цього вона почула, як в будинок зайшов ОСОБА_1 та підійшовши до її ліжка запитав, чому вона така зла, що їй ніхто не буде заважати відпочивати та ніхто чіпати не буде, на що вона відповіла, щоб вони сиділи на подвір`ї та відпочивали. Після цього ОСОБА_1 розвернувся і пішов курити. Згодом вона побачила, як ОСОБА_1 зайшов на кухню і щось там шукав, потім помітила, що він з підставки для ложок, яка стояла на столі, взяв кухонний ніж, підійшов до неї та схватив за волосся, а ніж приставив їй до горла. Правою рукою він тримав її за волосся, а в лівій руці він тримав ніж біля горла. Потерпіла вказала, що ОСОБА_1 став казати їй, що він знає нас всіх малоліток і що вона буде займатись з ним оральним сексом. Після цього вона пручалась, хотіла вирватись, але ОСОБА_1 став сильніше стискати волосся та розстібати ширінку та говорити, що потрібно їй зробити. За волосся тримав постійно, а куди подівся ніж вона відразу не помітила. Потерпіла вказала, що весь час пручалась, хотіла якось піднятися з ліжка в якийсь момент вирвалась та, вибігши босоніж на вулицю, побігла до сусідів де чекала ОСОБА_5 . Працівників поліції викликали інші сусіди, які почули її крики про допомогу коли вона виривалась від ОСОБА_1 . Вийшовши з двору сусідів вона помітила працівників поліції. В цей час підійшов ОСОБА_5 і повідомив працівникам поліції, що зустрів біля магазину «Посад» ОСОБА_1 , який сказав йому, що його жінка ненормальна, кричить. Забравши рюкзак з продуктами, засуджений поїхав на велосипеді;
-            свідка ОСОБА_5 , який пояснив, що в червні 2020 року він познайомився з ОСОБА_1 .. 24 червня 2020 року ОСОБА_1 приїхав до них запропонував піти на річку випити пива та посмажити м`яса, однак потім запропонував посмажити м`ясо у них в дворі на що він та потерпіла погодилися. Свідок зазначив, що згодом до них приєднався знайомий ОСОБА_1 , який представився ОСОБА_6 ». За столом між засудженим та його знайомим виник конфлікт, проте причини він не знає, оскільки в цей час він відійшов від столу. ОСОБА_2 йому повідомляла, що така їх поведінка їй не подобається. Потім потерпіла сказала, що іде спати. Коли вона пішла, ОСОБА_1 став наполягати, щоб він з`їздив в магазин та придбав цигарок та пива на що він погодився. Коли він придбав товари та вийшовши з магазину, він зустрів ОСОБА_1 , який був якийсь переляканий та сказав, що його жінка зійшла з розуму, бігає і кричить. Це його дуже злякало, а тому він запропонував засудженому повернутись до них додому та розібратись, що трапилось, проте ОСОБА_1 забравши у нього велосипед та рюкзак з продуктами, категорично відмовився та поїхав додому. Свідок вказав, що коли прибіг додому, то там нікого не було, сусіди, що мешкають зліва, пояснили, що ОСОБА_2 у сусідів поряд. Зайшовши у сусідній двір він побачив потерпілу, яка сиділа і плакала, була без взуття. Вона розповіла йому, що після того, як він (ОСОБА_5 ) пішов до магазину, ОСОБА_1 зайшов до неї в спальню з ножем та вхопивши за волосся приставив його до горла та хотів її зґвалтувати неприроднім шляхом. Їй якимось чином вдалося вирватися та втекти до сусідів. Одразу за ним до сусідів прийшли працівники поліції. Після цього він повернувся до магазину, проте ОСОБА_1 біля магазину не було. Він розпитав у перехожих за чоловіка з рюкзаком і направився до нього додому. Біля будинку ОСОБА_1 вже знаходились працівники поліції. Після цього вони всі разом поїхали до відділку поліції. Свідок вказав, що на наступний день він разом з ОСОБА_2 пішли додому до ОСОБА_1 , щоб забрати свої кредитні картки, які були в рюкзака, але дружина засудженого стала на них кричати і вони пішли. На четвертий день він зміг забрати свої речі у батьків ОСОБА_1 ;
-            свідка ОСОБА_7 , який пояснив, що в двадцятих числах червня 2020 року, після 16:00, точну дату не пам`ятає, він знаходився на подвір`ї свого домоволодіння. І в цей час він почув, що хтось зве на допомогу. Жіночий голос кричав з сусіднього будинку, разів 7-10. Судячи з криків, свідку було зрозуміло, що жінка дуже чимось перелякана та їй загрожує небезпека, а тому він відразу почав телефонувати до поліції, але виклик обірвався. У зв`язку з цим він відразу зайшов до будинку і про все розповів своїй дружині. Його дружині вдалося додзвонитись до поліції і повідомити, що з будинку по сусідству жінка кричить про допомогу. В подальшому він вийшов з будинку на вулицю, жінка в цей час більше не кричала. Він обійшов свій будинок з боку городу і побачив, як з сусіднього будинку ( АДРЕСА_2 ), оглядаючись навкруги вийшов ОСОБА_1 . Після цього свідок зайшов на територію двору сусідів та постукав у двері, з будинку ніхто не вийшов, а тому він вийшов на вулицю. В цей час приїхали працівники поліції, де через декілька будинків у сусідів знайшли ОСОБА_2 , а згодом прийшов ОСОБА_5 . Свідок особисто з потерпілою не розмовляв, бачив, як вона разом з працівниками поліції йшла до свого будинку, плакала, була не спокійна. Після цього він повернувся до свого будинку і знаходився зі своїми дітьми. Свідок вказав, що його дружина залишилась з ОСОБА_2 , а потім коли повернулась додому, то розповіла, що давала потерпілій заспокійливі ліки, так як остання плакала, розповідала, що у неї болить голова і що ОСОБА_1 у будинку приставивши ніж до горла та схвативши її за волосся хотів її зґвалтувати, але їй вирватись та втекти;
-            свідка ОСОБА_8 , яка пояснила, що 24 червня 2020 року приблизно о 19:00 вона вкладала спати молодшу доньку, а її чоловік в цей час знаходився на подвір`ї зі старшою донькою. Через якийсь час чоловік забіг до будинку і сказав, що у сусідів почув крик, разів десять жіночий голос звав на допомогу, так гучно та перелякано кричить, що начебто її там вбивають, але він зі свого телефону він не може додзвонитись до поліції. Свідок зазначила, що залишила дітей в будинку і вийшла за чоловіком на вулицю. Зі свого мобільного телефону викликали працівників поліції. Свідок вказала, що її чоловік їй розповів, що він бачив чоловіка, який виходив з двору ОСОБА_2 .. Коли приїхали працівники поліції вона з чоловіком знаходились на вулиці. Потерпіла в цей час знаходилась на території сусіднього домоволодіння, де її знайшли працівники поліції, а згодом прийшов ОСОБА_5 . Свідок зазначила, що вона потерпілій принесла заспокійливі ліками. ОСОБА_2 постійно скаржилась, що у неї сильно болить голова, так як ОСОБА_1 вирвав їй жмут волосся. Свідок запропонувала викликати швидку допомогу, проте потерпіла відмовилась. Потім потерпіла розповіла їй, що ОСОБА_1 утримуючи її за волосся та приставивши ніж до горла, намагався її змусити до інтимної близькості приставивши, і лише через те, що засуджений був п`яний, їй дивом вдалось вирватись і втекти; 
-            свідка ОСОБА_9 , який пояснив, що в теплу пору року 2020 року, точнішої дати він не пам`ятає, до нього близько 18:00 - 19:00 на подвір`я прибігла в носках, заплакана ОСОБА_2 , не розповідаючи подробиць повідомила, що ОСОБА_1 на неї накинувся, схопив за волосся, приставив ніж до горла та хотів зайнятись оральним сексом, але вона вирвалась та втекла. Через 5-10 хвилин прийшов ОСОБА_5  та забрав потерпілу з його двору.
Так, показання учасників кримінального провадження місцевий суд правильно визнав об`єктивними й обґрунтовано поклав їх в основу свого рішення, оскільки вони підтверджуються даними, що містяться:
-          у рапорті помічника чергового Печенізького ВП Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області згідно якого, 24 червня 2020 року о 19:12 надійшло повідомлення зі служби 102, що за адресою: АДРЕСА_2 з квартири сусідів кричить жінка про допомогу; заявник ОСОБА_8 ; 
-          у протоколі прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення (або таке, що готується) від 24 червня 2020 року, яким підтверджується, що потерпіла ОСОБА_2 звернулась з заявою по факту того, що невідомий чоловік на ім`я ОСОБА_10 24 червня 2020 року приблизно о 19:00 за адресою: АДРЕСА_2 , в будинку погрожуючи фізичною розправою намагався її зґвалтувати;
-          у протоколі огляду місця події від 25 червня 2020 року та фототаблицях, під час якого було виявлено та вилучено кухонний ніж;
-          у протоколі огляду предметів, згідно якого було оглянуто кухонний ніж не розкладний, з білою полімерною ручкою, без маркування, довжиною 22 см; 
-          у висновку експерта № 15-12/№741-С/2020 від 10 серпня 2020 року згідно якого в результаті проведення судово-медичної експертизи кухонного ножа, вилученого в ході проведення ОМП на клинку та рукоятці знайдені сліди крові, встановити видову приналежність якої не було можливості. Сліди потожирових виділень в даних об`єктах не виявлені; ядровмісні епітеліальні клітини, придатні для цитологічного обліку, не знайдені;
-          у висновком експерта № 12-14-308-Ч/20 від 25 червня 2020 року, згідно якого, виявлені у ОСОБА_2 на шиї садна утворилися від ковзаючої дії тупо-загостреного твердого предмета (можливо ножа), в строк, вказаний потерпілою та за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень;
-          у протоколі проведення слідчого експерименту від протоколом проведення слідчого експерименту та фототаблицях, під час якого потерпіла пояснила та показала механізм, як ОСОБА_1 погрожуючи їй фізичною розправою та ножем, намагався змусити до вступу в статеві зносини; 
-          у висновку експерта № 12-14-389-Ч/20 від 14 вересня 2020 року, згідно якого, характер та локалізація ушкоджень у ОСОБА_2 , не виключає можливість їх виникнення за механізмом, за умовами та від дії ножа, наданого на експертизу, на що вказує потерпіла в ході слідчих дій.
Встановивши фактичні обставини, дослідивши та проаналізувавши зібрані докази у їх сукупності, надавши їм належну оцінку, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про вчинення  ОСОБА_1 зазначеного кримінального правопорушення та правильно кваліфікував його дії за ч. 3 ст. 15 і ч. 2 ст. 152 КК. При цьому всім наявним доказам суд відповідно до вимог КПК дав оцінку з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупності зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
З приводу тверджень сторони захисту про те, що огляд місця події проведено з порушенням вимог КПК, оскільки фактично було проведено обшук, а потерпіла не мала права надавати дозвіл на його проведення, так як не є власником житла, то суд зазначив, що згідно матеріалів кримінального провадження, житло, в якому відбувалися події даного кримінального правопорушення (будинок АДРЕСА_2 ) знаходиться у володінні - фактичному користуванні потерпілої. 24 червня 2020 року ОСОБА_2 добровільно надала письмовий дозвіл співробітникам поліції на проведення огляду вказаного будинку. Таким чином огляд місця події проведено відповідно до вимог КПК, а тому відсутні правові підстави вважати протокол огляду місця події та похідні від нього докази: протокол огляду предметів, висновки експертів № 12-14-308-Ч/20, № 15- 12/№741- С/2020 та протокол слідчого експерименту недопустимими доказами.
Щодо наданої стороною захисту довідки КНП «Зачепилівська центральна районна лікарня» про те, що ОСОБА_1 відвідав лікаря-хірурга та з 1 червня 2020 року по 10 червня 2020 року знаходився на амбулаторному лікуванні з діагнозом: хронічний простатит, стадія загострення, суд зазначив, що вказана довідка не стосується дати події інкримінованого йому кримінального правопорушення та не спростовує фізичної можливості засудженого вчинити незакінчений замах проти статевої свободи.
Щодо показів свідків ОСОБА_11 , співмешканки засудженого та його батька ОСОБА_12 , в частині фізичної неспроможності ОСОБА_1 до дій сексуального характеру, а також до показань засудженого в частині невизнання ним вини, то суд зазначив, що такі показання повністю спростовуються доказами, дослідженими під час судового розгляду та розцінив їх як обраний спосіб захисту з метою уникнення кримінальної відповідальності. 
Апеляційний суд, переглянувши справу в апеляційному порядку, відповідно до вимог ст. 419 КПК належним чином розглянув викладені в апеляційних скаргах засудженого та захисника доводи, які є аналогічними з наведеними доводами в касаційних скаргах, дав на них вичерпні відповіді і, навівши підстави прийнятого рішення, залишив вирок місцевого суду без змін, а заявлені апеляційні вимоги про виправдання останнього - без задоволення. При цьому порушень процесуального порядку збирання, дослідження та оцінки наведених судом у вироку доказів апеляційним судом не встановлено.
Зокрема предметом розгляду апеляційного суду були твердження апелянтів про необхідність перекваліфікації дій ОСОБА_1 на ст. 154 КК, які суд належним чином розглянув та не знайшов підстав для перекваліфікації дій ОСОБА_1 , з чим погоджується і суд касаційної інстанції. 
За встановлених судом першої інстанції фактичних обставин, дії ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 15 і ч. 2 ст. 152 КК, як незакінчений замах на зґвалтування, вчинене повторно, кваліфіковано правильно. 
З приводу доводів апелянтів про недопустимість такого доказу, як протокол огляду місця події протокол огляду місця події, оскільки підставою для проведення такої слідчої дії має бути інформація про вчинення кримінального правопорушення, зафіксована у певній процесуальній формі, без наявності якої проведення огляду місця події не допускається, а також те, що проведений слідчим огляд місця події був фактично обшуком, то колегія суддів зазначила, що вони суперечать положенням частини 3 статті 214 КПК та є неспроможними.
Зокрема апеляційний суд зазначив, що підставою для проведення огляду місця події стало виявлення працівниками поліції протиправних дій відносно ОСОБА_1 та з метою з`ясування подій, що відбулися, й було здійснено огляд місця події, яким у даному випадку було домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , де і було виявлено ніж, а тому зазначена слідча дія була невідкладною, здійснювалася з метою з`ясування подій кримінального правопорушення, вчиненого ОСОБА_1 не потребувала попереднього дозволу суду.
Щодо посилання захисника на те, що огляд вказаного вище домоволодіння було проведено незаконно через відсутність згоди власниці будинку, а саме ОСОБА_13 , то колегія суддів визнала їх також безпідставними, так як огляд працівниками поліції житла, користувачем якого була потерпіла  ОСОБА_2  проводився згідно із законом, оскільки дозвіл на огляд отримано за обставин, в яких були повністю дотримані процесуальні гарантії, що захищали здатність останньої висловлювати свою справжню думку.
З приводу доводів апелянтів щодо суперечливості показань потерпілої, колегія суддів зазначила, що потерпіла ОСОБА_2 у суді першої інстанції надала цілком логічні, послідовні та переконливі пояснення щодо обставин вчиненого ОСОБА_1 протиправного діяння, які повністю узгоджуються, як і з показаннями свідків у кримінальному провадженні так і з рядом наявних у ньому письмових доказів. Наявність незначних суперечностей у свідченнях останньої мають цілком логічне пояснення, оскільки потерпіла , в силу обставин, що склалися, беззаперечно перебувала у стані душевного розладу та стресу.
Щодо показань свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , то колегія суддів зазначила, що хоча вказані особи і не були безпосередніми свідками скоєного ОСОБА_1  кримінального правопорушення, проте дали досить детальні і аналогічні пояснення, щодо криків  ОСОБА_2  про допомогу, стану в якому перебувала потерпіла, безпосередньо після вчинення щодо неї неправомірних дій.
Також колегія суддів визнала необґрунтованими та надуманими посилання захисника на те, що оскільки засуджений мав такий діагноз, як простатит, крім того у останнього наявна надлишкова вага, то можливість здійснення орогенітального контакту з потерпілою виключена, оскільки жодних доказів, які б свідчили про наявність у ОСОБА_1 еректильної дисфункції, викликаної наявним у останнього діагнозом, а тим паче зайвою вагою суду надано не було
Щодо доводів касаційної скарги засудженого про невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та його особі через суворість, то вони є безпідставними та такими, що не ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження. 
Відповідно до вимог статей 50, 65 КК покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. При призначенні покарання суд повинен ураховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Як убачається з мотивувальної частини вироку, суд першої інстанції, з рішенням якого погодився й апеляційний суд, обґрунтовуючи свій висновок щодо виду й розміру покарання та призначаючи  ОСОБА_1 покарання у виді позбавлення волі на певний строк, врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу засудженого, який раніше неодноразово судимий, крім того за насильницьке задоволення пристрасті неприроднім шляхом щодо неповнолітньої особи, на шлях виправлення не став, вчинив новий умисний злочин проти статевої свободи, позицію потерпілої, яка просила призначити ОСОБА_1 максимальну міру покарання. Обставин, що пом`якшують покарання судом не встановлено, обтяжуючою обставиною суд визнав рецидив злочину, а також вчинення злочину особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння.
З урахуванням вищенаведеного, місцевий суд дійшов правильного висновку, з чим погодився і суд апеляційної інстанції, про обрання  ОСОБА_1 покарання із застосуванням положень ч. 3 ст. 68 КК у виді реального позбавлення волі на строк 5 років 5 місяців. 
Призначене засудженому покарання є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів, підстав визнати його надмірно суворим, Суд не знаходить. 
Отже, Суд вважає, що засуджений та захисник у своїх касаційних скаргах не навели переконливих доводів, які би ставили під сумнів законність постановлених у кримінальному провадженні судових рішень.
Вирок місцевого суду та ухвала апеляційного суду є належно обґрунтованими та вмотивованими і за змістом відповідають вимогам статей 370, 374 та 419 КПК, у них зазначено відповідні підстави та положення закону, якими керувалися ці суди при постановленні своїх рішень.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність у кримінальному провадженні судом не встановлено, а тому підстави для задоволення касаційних скарг засудженого захисника і скасування судових рішень - відсутні.
Керуючись статтями 433, 434, 436, 441, 442 КПК, Суд
ухвалив:
Вирок Печенізького районного суду Харківської області від 10 серпня 2021 року та ухвалу Харківського апеляційного суду від 28 жовтня 2021 року щодо ОСОБА_1 залишити без зміни, а касаційні скарги засудженого ОСОБА_1 та захисника ОСОБА_21. - без задоволення.
Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає. 
Судді:
 
ОСОБА_23                                  ОСОБА_24                                  ОСОБА_25