Рівненський апеляційний суд
___________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2022 року                                                         м. Рівне

Рівненський апеляційний суд в складі судді Шимківа С.С., з участю секретаря судового засідання ОСОБА_1 , адвоката Ошурка Й.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою  ОСОБА_2 на постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 30 серпня 2022 року про притягнення  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , мешканця АДРЕСА_1 , працюючого на посаді начальника групи психологічного відбору відділу морально-психологічного центру комплектування та соціальної підтримки до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,- 

в с т а н о в и в :

Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 30 серпня 2022 року  ОСОБА_2  визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. 
Не погодившись із постановою суду,  ОСОБА_2  оскаржив її в апеляційному порядку.
У поданій апеляційній скарзі зазначає, що суд першої інстанції неповно з`ясував усі фактичні обставини справи, не надав належної оцінки змісту протоколу та наявним в матеріалах справи доказам, у зв`язку з чим оскаржувана постанова суду є незаконною та необґрунтованою. Стверджує, що його вина у вчиненні інкримінованого правопорушення не доведена належними та допустимими доказами.
У нього не було умислу на вчинення інкримінованого правопорушення.
При цьому зауважує, що він із власної ініціативи пройшов медичне освідчення на стан алкогольного та наркотичного сп`яніння, яке показало негативний результат.
Просить скасувати постанову суду, а провадження у справі закрити.
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши учасників справи, апеляційний суд приходить до висновку про її задоволення, виходячи з наступного. 
Згідно з положеннями ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням _______________________________________________________________________________________________________________________  
Справа № 569/7970/22                                                                                                         Суддя в суді І інстанції – Яковлєв Д.В.
Провадження № 33/4815/700/22                                                                Суддя в апеляційній інстанції  –  ОСОБА_3 
(проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.                                                                        Завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є в тому числі всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245 КУпАП).
Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно положень ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Однією з підстав притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП є відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
З протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №358902 від 12 червня 2022 року вбачається, що 12 червня 2022 року об 11:14 год. в м. Рівне на вул. Будівельників, 1 водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом Dacia, р.н. НОМЕР_2 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме неприродна блідість обличчя, розширені зіниці, які не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння у медичному закладі відмовився у присутності двох свідків.
ОСОБА_2  інкримінується порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху України та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Разом з цим, особа, яка діяла в стані крайньої необхідності, необхідної оборони або яка була в стані неосудності, не підлягає адміністративній відповідальності (ст. 17 КУпАП).
Згідно ст. 18 КУпАП не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.
Так, в постанові від 21 грудня 2018 року в справі № 686/5225/17 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду зауважив, що у разі вчинення особою діяння у стані крайньої необхідності така особа не лише звільняється від адміністративної відповідальності, а такі дії взагалі не розглядаються як адміністративне правопорушення, оскільки в діянні немає ознаки вини.
Інститут крайньої необхідності покликаний сприяти підвищенню соціальної активності учасників суспільних відносин, є гарантією правового захисту людини, що бере участь у запобіганні шкоди правам громадян, інтересам держави й суспільства.
Стан крайньої необхідності виникає, коли є дійсна, реальна, а не уявна загроза зазначеним інтересам.
З наявного у матеріалах справи відеозапису з нагрудної камери працівника поліції вбачається, що дійсно  ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. Разом з цим, причину такої відмови водій мотивував тим, що він везе до ветеринара собаку, яка має рвану рану та потребує хірургічної допомоги.
Дана обставина підтверджується також долученими фотоматеріалами (а.с. 24-29).
За таких обставин, на обґрунтоване переконання апеляційного суду, відмова ОСОБА_2 викликана в умовах крайньої необхідності, а тому відсутні підстави для кваліфікації таких дій за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
При цьому, апеляційним судом надається особлива увага, що ОСОБА_2 того ж дня, через короткий проміжок часу, пройшов у КП "РОЦПЗН" РОР (визначений поліцейськими заклад охорони здоров`я) медичний огляд на стан алкогольного та наркотичного сп`яніння, який показав негативний результат. 
Крім того, апеляційний суд бере до уваги і ту обставину, що ОСОБА_2 не відмовлявся від медичного освідування з метою приховати свій стан наркотичного сп"яніння, а відмовився з об"єктивних, неспростованих причин, а саме - надання термінової ветеринарної допомоги тварині.
Працівники поліції могли супроводити його до ветеринарної установи і після надання лікарями допомоги тварині провести освідування ОСОБА_2 на стан наркотичного сп"яніння, у встановленому порядку, що відповідало б положенням ст. 2 ЗУ "Про національну поліцію" яка, серед іншого встановлює, що надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.
Провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю у діях особи події і складу адміністративного правопорушення (п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП).
За таких обставин, постанова місцевого суду підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
На підставі наведеного та керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247,  ст. 294 КУпАП Рівненський апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу  ОСОБА_2 задовольнити.
Постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 30 серпня 2022 року скасувати.
Провадження у справі відносно ОСОБА_2 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Рівненського
апеляційного суду                                                        Шимків С.С.