РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2022 року 
м. Рівне

Справа № 569/20681/21
Провадження № 22-ц/4815/969/22

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ
головуючого судді: Гордійчук С.О.
суддів: Боймиструка С.В., Ковальчук Н.М.

учасники справи:
позивач:  ОСОБА_1 
відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Рівнетеплоенерго»

розглянув в порядку письмового провадження в м. Рівне апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Рівнетеплоенерго» на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 19 травня 2022 року, ухваленого в складі судді Ковальова І.М., дата складання повного тексту судового рішення не вказана,  у справі № 569/20681/21, 

в с т а н о в и в : 
У жовтні 2021 року ОСОБА_1 звертнулась з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Рівнетеплоенерго» про зобов`язання провести перерахунок оплати послуг з гарячого водопостачання по особовому рахунку.
В обґрунтування позову зазначив, що вона є власником квартири АДРЕСА_1 . 19/11/2014 року у її квартирі був встановлений та взятий на облік в ТОВ «Рівнетепрлоенерго» лічильник обліку гарячої води. Дата наступної повірки лічильника до 08.08.2018 року. В кінці жовтня 2014 року її дочка придбада бойлер та після його встановлення не використовувала гарячу воду централізованого гарячого водопостачання. Повірка лічильника відповідачем до 08.08.2018 року проведена не була, а тому у квітні 2020 року її дочка звернулась до ТОВ «Рівнетеплоенерго» з приводу проведення повірки лічильника, проте у цьому їй було відмовлено.
Після закінчення терміну проведення метрологічної повірки лічильника відповідачем було здійснено нарахування сплати за послуги з постачання гарячої води до квартири по нормам споживання враховуючи кількість зареєстрованих осіб у квартирі.
Наголошує, що обов`язок повірки вузла розподільного обліку покладався на виконавця послуг.
Вважає, що заборгованість виникла не з її вини, адже відповідач не провів повірку лічильника, в результаті чого протиправно здійснив нарахування згідно з нормами споживання, а отже, зобов`язаний перерахувати обліковану ним заборгованість позивача та застосувати для нарахування показники водолічильника, а не норми споживання. 
Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 19 травня 2022 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Рівнетеплоенерго» про зобов`язання провести перерахунок оплати послуг з гарячого водопостачання по особовому рахунку – задоволено.
Зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю «Рівнетеплоенерго», здійснити ОСОБА_1 , перерахунок оплати за послуги з гарячого водопостачання по особовому рахунку № НОМЕР_1 з нарахування по нормам на нарахування за показниками лічильника обліку гарячої води ЛК-15Г, заводський №4256451, виходячи з об`ємів фактично використаної води.
В апеляційній скарзі відповідач посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог. 
У відзиві на апеляційну скаргу відповідач вказує, що рішення суду є законним та обґрунтованим. Просить залишити його без змін, а скаргу без задоволення.
У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням ст. 369 цього Кодексу.
Згідно із ст. 7 п. 13 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
За змістом статті 274 ч. 1 п.1 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.
Тому апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до приписів ч. 13 ст. 7 ЦПК України, судове засідання не проводиться.
Апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Статтею 352 ЦПК України передбачено, що підставами апеляційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. 
Відповідно до частин 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Рішення суду таким вимогам не відповідає.
Із матеріалів справи вбачається, що позивач являється власником квартири АДРЕСА_1 .
20.11.2014 між ТзОВ «Рівнетеплоенерго» та ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) був укладений договір №40399 про надання послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання. Відповідно до якого підприємство зобов`язується своєчасно надавати споживачеві відповідної якості послуги з централізованого опалення та підігріву води, а споживач зобов`язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, що передбачені договором. Предметом договору є послуги з: централізованого опалення, гарячого водопостачання, наявність лічильників г/в. Послуги надаються споживачу за адресою: АДРЕСА_2 .
25 листопада 2014 року відповідачем здійснено пломбування (розпломбування) водолічильників після встановлення (повірки), абонент ОСОБА_3 , адреса АДРЕСА_2 та заначено, заводський номер 4256451 лічильника ЛК-15г, дата повірки 8.08.14р., дата наступної повірки 8.08.18.
Повірка лічильників гарячої та холодної води до 08.08.2018 року зроблена не була. Лише 04.03.2021 ТОВ МЕТРТЕЗСЕРВІС було проведено послуги з повірки лічильника води 2 штук: ЛК-15г, заводський номер лічильника 4256451.
На час виникнення спірних правовідносин правові основи забезпечення єдності вимірювань в Україні визначає Закон України "Про метрологію та метрологічну діяльність", який регулює відносини, що виникають в процесі провадження метрологічної діяльності, із змінами і доповненнями, внесеними Законом України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання" від 22 червня 2017 року № 2119-VIII
Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» обслуговування вузлів обліку - це огляд, опломбування/розпломбування, періодична повірка (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж), ремонт засобів вимірювальної техніки, які є складовою частиною вузла обліку, забезпечення дистанційної передачі результатів вимірювання (за наявності), ремонт та заміна допоміжних засобів вузла обліку.
Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 8 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» встановлено, що засоби вимірювальної техніки можуть застосовуватися, якщо вони відповідають вимогам щодо точності, встановленим для цих засобів, у певних умовах їх експлуатації. Засоби вимірювальної техніки, на які поширюється державний метрологічний нагляд, дозволяється застосовувати, випускати з виробництва, ремонту та у продаж і видавати напрокат лише за умови, якщо вони пройшли повірку або державну метрологічну атестацію.
Відповідно ст. 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» (в редакції на час виникнення правовідносин) законодавчо регульовані засоби вимірювання техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту один раз на 4 роки.
Частиною 2 ст. 6 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» передбачено, що обслуговування та заміна вузлів розподільного обліку / приладів - розподілювачів теплової енергії здійснюються за рахунок власників таких вузлів обліку, якщо інше не встановлено законом або договором.
Пункт 9 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630, яким передбачено, що періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) квартирних засобів обліку проводяться за рахунок виконавця, -  застосуванню до спірних правовідносин  не підлягає, оскільки  як нормами ч. 4 ст. ст. 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність»,  так і нормами ч. 2 ст. 6 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» визначено, що періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування і монтаж) вузлів обліку, що забезпечують індивідуальний облік споживання теплової енергії та води в квартирах (приміщеннях) будинку, здійснюються за рахунок власників таких вузлів обліку, якщо інше не встановлено договором.
Відповідно до висновку Верховного Суду у постанові від 11 травня 2021 року у справі  № 215/6483/19,  до 28 листопада 2017 року періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) засобів вимірювальної техніки, що є власністю фізичних осіб, здійснювалась за рахунок суб`єктів господарювання, а з 29 листопада   2017 року повірка та ремонт засобів квартирних приладів обліку води, які знаходяться у власності фізичних осіб, здійснюється за кошти абонентів.
Відповідно до частини 4 статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Згідно п. 11 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ № 630 від 21.07.2005р., плата за послуги нараховуються згідно з показниками будинкового засобу обліку води, а у разі його відсутності (несправності) за нормативами (нормами) споживання.
Враховуючи законодавчо встановлений термін повірки лічильника гарячої води - 4 роки та відсутність в матеріалах справи доказів, які б спростовували зазначений термін, зокрема, технічного паспорту приладу, виходячи із зафіксованої в акті дати останньої повірки лічильника гарячої води,  обов`язок позивача здійснити повірку квартирного приладу обліку води виник 08 серпня 2018 року.
Отже, на час виникнення у позивача обов`язку здійснити повірку засобу квартирного приладу обліку води, така повірка мала бути здійснена за рахунок споживача.
Враховуючи викладене, висновки суду першої інстанції про те, що відповідач як виконавець послуг з централізованого постачання гарячої води за свій рахунок мав здійснити повірку засобу квартирного приладу обліку гарячої води, що належить позивачу є безпідставними та зроблені з  неправильним застосуванням норм матеріального права.
Позивач, як споживач послуг з гарячого водопостачання, про необхідність проведення повірки лічильника за власний рахунок була поінформована, оскільки відповідна інформація щодо термінів повірки встановлених в квартирі приладів обліку вказується в рахунках на оплату, які надходять споживачам кожного місяця. Також споживачу було роз`яснено, що у разі не проведення повірки у встановлений законодавством термін, розрахунки на централізоване опалення та гаряче водопостачання будуть проводитись, як для споживачів, квартири яких не оснащені засобами індивідуального обліку.
За таких обставин, суд апеляційної інстанції, дійшов висновку про те, що відповідач правомірно здійснив нарахування за спожиті послуги з гарячого водопостачання згідно з встановлених норм та тарифів за кількістю зареєстрованих осіб та укладеним договором, до дня опломбування лічильника після проведення періодичної повірки, без врахування показів лічильника. Підстав для здійснення перерахунку оплати за послуги гарячого водопостачання немає.
Відповідно до вимог ч.1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 376, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд, 

 п о с т а н о в и в:

       Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальнстю "Рівнетеплоенерго" задовольнити.
Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 19 травня 2022 року скасувати.
У задоволенні позову  ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Рівнетеплоенерго» про зобов`язання провести перерахунок оплати послуг з гарячого водопостачання по особовому рахунку відмовити.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і оскарженню в касаційному порядку до Верховного Суду не підлягає, крім випадків передбачених п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України.

Повний текст постанови складений 22 вересня 2022 року.

Головуючий :   

Судді :