ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
01010,  м. Київ,  вул. Князів Острозьких, 8, корп. 30, тел/факс 254-21-99, e-mail: inbox@6aa.court.gov.ua

Головуючий суддя у першій інстанції:  Панченко Н.Д.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 листопада 2022 року                                                                                 Справа № 320/8841/21

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі: 
Головуючого судді:            Епель О.В., 
суддів:                                    Губської Л.В., Карпушової О.В.,
за участю секретаря          Кобзар Д.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу Київської митниці Державної митної служби України на рішення Київського окружного адміністративного суду від 29 грудня 2021 року у справі 

за позовом           товариства з обмеженою відповідальністю «Тексіка»

до                     Київської митниці Державної митної служби України

про                     визнання протиправними та скасування рішень, 

В С Т А Н О В И В :

Історія справи.
1. Товариство з обмеженою відповідальністю «Тексіка» (далі - Позивач) звернулося до суду з адміністративним позовом до Київської митниці Державної митної служби України (далі - Відповідач) про визнання протиправними та скасування рішень від 05.02.2021 № UA100080/2021/000006/2, від 10.02.2021 №  UA100090/2021/000001/2, від 20.05.2021 № UA100090/2021/000002/2, від 09.06.2021 № UA100090/2021/000003/2.
В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначив, що під час проходження процедури митних формальностей ним були подані до митного органу всі документи на підтвердження заявленої митної вартості товару за ціною договору.
На думку Позивача, митний орган безпідставно не визнав заявлену декларантом митну вартість товарів, визначену за ціною договору (контракту), та незаконно прийняв вищезазначені рішення про коригування митної вартості товарів із застосуванням другорядного (резервного) методу визначення митної вартості. 
2. Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 29 грудня 2021 року позов було задоволено повністю та стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань на користь Позивача заявлені ним судові витрати.
Ухвалюючи зазначене рішення, суд першої інстанції дійшов висновку, що документами, поданими Позивачем митному органу під час проходження митного контролю, підтверджується заявлена митна вартість товару і Відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено обґрунтованості сумнівів щодо достовірності зазначених у цих документах відомостей, правомірності прийняття ним оскаржуваних рішень та наявності правових підстав для коригування заявленої Позивачем митної вартості за резервним методом.
При цьому, суд зазначив, що Позивачем під час проходження процедури митних формальностей було надано контролюючому митному органу, зокрема платіжні доручення та картки рахунку на підтвердження повної оплати за товар, а також повідомлено, що імпортований товар не страхувався, тому відповідні доводи митного органу щодо відсутності таких документів є необґрунтованими.
Крім того, суд вказав, що наданими Позивачем митному органу транспортними (перевізними) документами повністю підтверджуються витрати на транспортування товару до митного кордону України і що доводи Відповідача про необхідність подання на підтвердження таких витрат саме заявки на транспортно-експедиційні послуги не ґрунтуються на нормах чинного законодавства.
3. Не погоджуючись з таким рішенням суду, Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити постанову про відмову в задоволенні позову в повному обсязі, стверджуючи, що Позивачем не було надано контролюючому митному органу всіх необхідних документів на підтвердження митної вартості імпортованого ним товару за ціною договору.
Разом з тим, на думку Апелянта, визначення ввезеного Позивачем товару за ціною договору було неможливими через ненадання Позивачем документів про попередню оплату за товар, страхових документів, заявки на транспортно-експедиційні послуги, договору транспортної експедиції, документів щодо вартості перевезення.
Також Апелянт вказує, що прайс-лист, наданий Позивачем, містить інформацію про конкретні умови поставки, що як вважає Апелянт, суперечить сутності прайс-листа.
Крім того, Апелянт посилається на відсутність у специфікації та інвойсі умов оплати за товар та вважає, що документи, подані Позивачем, не містять усіх відомостей, які б підтверджували числові значення складових митної вартості товарів та відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті.
Водночас, Апелянт стверджує про правомірність коригування ним заявленої Позивачем митної вартості товарів саме за другорядним (резервним) методом та наполягає на неможливості застосування будь-якого іншого методу, який йому передує.
З цих та інших підстав Апелянт вважає, що оскаржуване рішення суду прийнято з порушенням норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи в цілому.
4. Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 27.01.2022 та від 29.09.2022 відкрито апеляційне провадження у справі, установлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до судового розгляду.
5. Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить залишити її без задоволення, а рішення суду - без змін та наполягає на правомірності декларування ним імпортованого товару за ціною договору та підтвердження зазначеної ціни і її складових всіма необхідними документами, а також зазначає, що всі наведені Апелянтом доводи і сумніви у митній вартості товару спростовуються матеріалами справи.
6. 01.11.2021 о 12:05 год. у судове засідання учасники справи не з`явилися, від Позивача надійшло клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження, Відповідач про причини своєї неявки суду не повідомили, у зв`язку з чим відповідно до ст. 311 КАС України апеляційним судом постановлено ухвалу, яку занесено до протоколу судового засідання, про перехід до розгляду цієї справи в порядку письмового провадження.
Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін, з наступних підстав.
Обставини справи, установлені судом першої інстанції.
7. Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 01.08.2016 між Компанією «Shaoxing Jihong Textile Co., Ltd» (Китайська Народна Республіка) і ТОВ «Тексіка» був укладений контракт № SJ 01/08-16 (далі - Контракт), відповідно до якого продавець бере на себе зобов`язання щодо поставки та продажу в порядку та строки, встановлені контрактом, текстильної продукції, яка іменується як товар.
Відповідно до пунктів 1.2, 1.4, 1.5, 2.1, 3.2, 3.4 та 4.1 вказаного Контракту продавець і позивач погодили, зокрема, що номенклатура, кількість, ціна та загальна вартість товару вказуються окремо в додатках (специфікаціях) до контракту, які є його невід`ємною частиною.
Поставка товару здійснюється продавцем партіями. На кожну партію товару сторони контракту узгоджують та затверджують додаток (специфікацію) до контракту.
Загальний об`єм та умови поставок визначаються відповідно до додатків (специфікацій) до контракту, які є його невід`ємною частиною.
Базис поставки товару встановлений контрактом на умовах FOB (будь-який порт Китайської Народної Республіки) відповідно до правил Incoterms 2010, якщо інші умови поставки товару не вказані у відповідному додатку (специфікації) до контракту.
Ціна товару, що постачається за контрактом, узгоджена сторонами на умовах FOB (будь-який порт Китайської Народної Республіки) відповідно до правил Incoterms 2010, якщо інші умови поставки товару не вказані у відповідному додатку (специфікації) до контракту.
У вартість товару включається вартість упаковки, маркування, вартість тари, сертифікат про походження. Усі витрати, пов`язані з виконанням контракту в країні продавця, несе продавець, на території інших країн - позивач.
Оплата товару за контрактом здійснюється позивачем шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок продавця у розмірі 100% передоплати, а також можливе відтермінування платежу протягом 180 (ста вісімдесяти) календарних днів із дня підписання специфікації.
8. 03.11.2020 продавець та Позивач уклали специфікацію № SJ_032 до Контракту (далі - специфікація 1), відповідно до якої продавець передав у власність позивача, а позивач прийняв та зобов`язався оплатити наступний товар, а саме: тканина плащова, пофарбована, ВО, 80±5% поліефір / 20±5% бавовна, завширшки 150±5 см, щільністю 190 г/м2 ± 10%, товарна позиція 5407820000 відповідно до Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності (далі - УКТ ЗЕД), в кількості 1     555,5     метрів за ціною 0,56 доларів США за 1 метр (далі - товар 1); тканина плащова, відбілена, ВО, 80±5% поліефір / 20±5% бавовна, завширшки 150±5 см, щільністю 190 г/м2 ± 10%, товарна позиція 5407810000 відповідно до УКТ ЗЕД, в кількості 1     505,4     метрів за ціною 0,56 доларів США за 1 метр (далі - товар 2); тканина плащова, вибивна, ВО, 80±5% поліефір / 20±5% бавовна, завширшки 150±5 см, щільністю 190 г/м2 ± 10%, товарна позиція 5407840000 відповідно до УКТ ЗЕД, в кількості 25     142,3     метри за ціною 0,70 доларів США за 1 метр (далі - товар 3); тканина плащова, пофарбована, ВО, 70±10% поліефір / 30±10% бавовна, завширшки 150±5 см, щільністю 210 г/м2 ± 10%, товарна позиція 5407820000 відповідно до УКТ ЗЕД, в кількості 18     613,8     метрів за ціною 0,63 доларів США за 1 метр та 31     711 метрів за ціною 0,62 доларів США за 1 метр (далі - товар 4).
Загальна вартість товару згідно зі специфікацією 1 склала 50  701,22 долар США, а його поставка відбувалася на умовах FOB м. Нінбо, Китайська Народна Республіка (Incoterms 2010).
9. У цей же день, 03.11.2020, Позивач перерахував на користь продавця грошові кошти в рамках Контракту в розмірі 26  000,00 доларів США ,відповідно до платіжного доручення в іноземній валюті № 70, виданого Позивачем, з яких 26  000,00 доларів США були сплачені за товар за специфікацією 1.
10. 11.12.2020 продавець відповідно до Контракту та специфікації 1 виставив Позивачу до сплати інвойс №SJH-032 на загальну суму 50  701,22 дол. США.
11. 18.01.2021 Позивач перерахував на користь продавця грошові кошти в рамках контракту в розмірі 50  701,22 дол. США, відповідно до платіжного доручення в іноземній валюті № 149, виданого Позивачем, з яких 24  701,22 дол.  США були сплачені за товар за специфікацією 1.
12. 04.02.2021 Позивач подав до Київської митниці Держмитслужби митну декларацію ІМ40ДЕ № UA100080/2021/581417, у графах 31 якої Позивачем був зазначений товар, придбаний у продавця за специфікацією 1.
Відповідно до граф 20, 22 та 42 вказаної митної декларації загальна вартість товару складає 50  701,22 долар США, а його поставка відбувалася на умовах FOB м.  Нінбо, Китайська Народна Республіка.
Позивач здійснив перевезення товару (оплатив фрахт, навантажувально-розвантажувальні роботи та експедиторську винагороду) з порту м. Нінбо, Китайська Народна Республіка, до місця ввезення на митну територію України. Розмір таких витрат склав 5     700,00 доларів США.
Таким чином, загальна митна вартість товарів, визначена Позивачем за основним методом визначення митної вартості товарів - за ціною договору (контракту), склала 56     401,22 долар США (50     701,22 долар США + 5     700,00 доларів США).
Відповідно до змісту митної декларації ІМ40ДЕ № UA100080/2021/581417 від 04.02.2021 Позивач, ураховуючи ціну поставленого товару, згідно з комерційним інвойсом № SJH-032 від 11.12.2020 та розміру витрат на перевезення товару з порту м. Нінбо, Китайська Народна Республіка до митної території України, заявив: митну вартість товару 1 за специфікацією 1 в розмірі 27     361,05 грн., нарахування платежів: мито 5% - 1     368,05 грн, ПДВ 20% - 5  745,82 грн; митну вартість товару 2 за специфікацією 1 в розмірі 26     479,54 грн., нарахування платежів: мито 5% - 1     323,98 грн., ПДВ 20% - 5     560,70 грн.; митну вартість товару 3 за специфікацією 1 в розмірі 540     431,77 грн., нарахування платежів: мито 5% - 27     021,59 грн., ПДВ 20% - 113     490,67     грн.; митну вартість товару 4 за специфікацією 1 в розмірі 984     679,79 грн., нарахування платежів: мито 5% - 49     233,99 грн., ПДВ 20% - 206     782,76     грн.
Крім митної декларації ІМ40ДЕ №UA100080/2021/581417 від 04.02.2021 Позивач надав Відповідачу, зокрема такі документи на підтвердження заявленої митної вартості товару: 1) контракт; 2) специфікацію 1; 3) комерційний інвойс №SJH-032 від 11 грудня 2020 року; 4) договір транспортної експедиції №HW-001 від 07 березня 2018 року, укладений між Hong Win International Logistics (Ningbo) Limited та позивачем (далі - договір транспортної експедиції та експедитор; 5) довідку експедитора про транспортно-експедиційні витрати №HS-222/2020 від 16 грудня 2020 року; 6) сертифікат якості продавця б/н від 11 грудня 2020 року; 7) пакувальний лист (packing list) продавця б/н від 11 грудня 2020 року; 8) коносамент (bill of lading) №ONEYNB0BM4020600 від 16 грудня 2020 року; 9) міжнародну товарно-транспортну накладну №7418 від 03 лютого 2021 року; 10) сертифікат про походження товару №21C3306C2569/00004 від 12 січня 2021 року.
13. 04.02.2021 митний орган надіслав Позивачу запит (повідомлення), в якому, зокрема, зазначалося, що за результатами розгляду поданих до митного оформлення разом із митною декларацією ІМ40ДЕ №UA100080/2021/581417 документів встановлено, що надані декларантом для підтвердження заявленої митної вартості товару документи містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Так, Відповідач установив, що: 1) відповідно до пункту 4.1 контракту передбачено, що оплата товару за контрактом здійснюється позивачем шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок продавця у розмірі 100% передоплати, а також можливе відтермінування платежу протягом 180 (ста вісімдесяти) календарних днів із дня підписання специфікації. Специфікація 1 та інвойс №SJH-032 від 11 грудня 2020 року не містять відомостей щодо умов оплати за товар. Декларантом до митного оформлення не подано відповідно до пункту 4 частини другої статті 53 МК України банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару та підтверджують здійснення попередньої оплати; 2) відповідно до митної декларації ІМ40ДЕ №UA100080/2021/581417 від 04 лютого 2021 року та інвойса №SJH-32 від 11 грудня 2020 року поставка товару здійснюється на умовах FOB-Нінбо. Міжнародний торговий термін (умова) FOB (назва порту відвантаження) означає, що продавець зобов`язаний нести всі ризики втрати чи пошкодження товару до моменту переходу товару через поручні судна в названому порту відвантаження, покупець зобов`язаний нести всі ризики втрати чи пошкодження товару з моменту переходу товару через поручні судна в названому порту відвантаження. Декларантом до митного оформлення не подано відповідно до пункту 8 частини другої статті 53 МК України страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; 3) декларантом до митного оформлення не подано відповідно до пункту 6 частини другої статті 53 МК України та договору транспортної експедиції заявку на транспортно-експедиційні послуги. У графі «Remarks/Export or other instructions» коносамента №ONEYNB0BM4020600 від 16 грудня 2020 року зазначено інформацію щодо здійснення оплати за перевезення «freight prepaid». Декларантом до митного оформлення не подано платіжні та бухгалтерські документи, що підтверджують вартість перевезення товару та здійснення оплати вартості перевезення. Отже, документи, які подані декларантом до митного оформлення не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
14. 05.02.2021 Позивач на вказаний запит надав Відповідачу лист № 112, до якого додав додаткові документи, які підтверджують заявлену митну вартість товару, а саме: платіжні доручення в іноземній валюті №70 від 03 листопада 2020 року та №149 від 18 січня 2021 року, видані позивачем; картку рахунку бухгалтерського обліку позивача 3712 у розрізі перерахованих авансів на користь продавця за специфікацією 1 за період із 01 січня 2020 року по 02 лютого 2021 року; інвойс №222 від 16 грудня 2020 року, виставлений експедитором; акт прийому-передачі наданих послуг №222 від 01 лютого 2021 року, складений між експедитором та позивачем; платіжне доручення в іноземній валюті №153 від 19 січня 2021 року, видане позивачем; картку рахунку бухгалтерського обліку позивача 3712 у розрізі перерахованих авансів на користь експедитора за інвойсом №222 від 16 грудня 2020 року за період із 01 січня 2020 року по 02 лютого 2021 року; прайс-лист продавця б/н від 03     листопада 2020 року.
15. Відповідач рішенням про коригування митної вартості товарів №UA100080/2021/000006/2 від 05.02.2021 скоригував заявлену Позивачем митну вартість товарів у митній декларації ІМ40ДЕ № UA100080/2021/581417 від 04.02.2021, збільшивши її для товару 1 до 2  026,89 доларів США, для товару 2 - до 2  133,68     доларів США, для товару 3 - до 32  682,48 доларів США, для товару 4 - до 72  830,05  доларів США.
Підставами для прийняття вказаного рішення Відповідач зазначив:
1) надані декларантом для підтвердження заявленої митної вартості товару документи містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;
2) у платіжних дорученнях № 149 від 18 січня 2021 року та № 70 від 03  листопада 2020 року в графах 70 «Призначення платежу» зазначено лише номер та дату контракту, відповідно до якого здійснено оплату за товари. 
Пунктом 2.2 Порядку оформлення платіжного доручення в іноземній валюті або банківських металах, затвердженого Постановою Правління Національного банку України №216 від 28 липня 2008 року (зі змінами) та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01 жовтня 2008 року за №910/15601, передбачено, що платник заповнює реквізит «Призначення платежу» таким чином, щоб надавати повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється перерахування бенефіціару коштів в іноземній валюті або банківських металів.
Надані платіжні доручення не містять посилання на інвойс та специфікацію, відповідно до яких здійснюється поставка товарів, тому ідентифікувати вищезазначену оплату з даною партією товарів неможливо;
3) у платіжному дорученні в іноземній валюті №153 від 19 січня 2021 року в графі 70 «Призначення платежу» зазначено «prepayment for sea freight» (попередня оплата за морське перевезення) та номер і дату контракту, відповідно до якого здійснено попередню оплату вартості морського перевезення. Вартість морського перевезення відповідно до поданої до митного оформлення довідки про транспортно-експедиційні витрати №HS-222/2020 від 16 грудня 2020 року становить 5     700,00 доларів США. Платіжне доручення №153 від 19 січня 2021 року на суму 20     150,00     доларів США щодо оплати вартості морського перевезення неможливо ідентифікувати з даною поставкою;
4) наданий декларантом прайс-лист від 03.11.2020 являє собою копію інвойса, не містить інформації щодо пропозицій для продажу оцінюваних товарів незалежним покупцям, отже не відображає дійсну вартість товару у розумінні положень статті VII Генеральної угоди з тарифів та торгівлі, тобто даний документ не підтверджує дійсність цін та достовірність митної вартості;
5) декларант відмовився від подання всіх запрошених митним органом документів відповідно до частин другої та третьої статті 53 Митного кодексу України, про що зазначено в листі позивача, надісланому до митниці 05 лютого 2021 року (лист позивача №112 від 05 лютого 2021 року);
6) декларантом не подано достовірних відомостей, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню, щодо включення складових митної вартості, а саме транспортування до митного кордону України та страхування до ціни товару, та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Так, вказане рішення про коригування митної вартості товарів містить висновок Відповідача про те, що з поданих позивачем документів неможливо підтвердити заявлений метод визначення митної вартості товару - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції). У зв`язку з цим відповідач, перевіривши можливість застосування кожного з наступних методів визначення митної вартості товарів, застосував шостий (резервний) метод.
15. У зв`язку з прийняттям рішення про коригування митної вартості товарів № UA100080/2021/000006/2 від 05.02.2021 Відповідач виніс картку відмови ув прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №  UA100080/2021/00054 від 05 лютого 2021 року.
16. 03.11.2020 продавець та Позивач уклали специфікацію № SJ_032-2 до контракту (далі - специфікація 2), відповідно до якої продавець передав у власність позивача, а позивач прийняв та зобов`язався оплатити наступний товар, а саме: тканина плащова, пофарбована, ВО, 80±5% поліефір / 20±5% бавовна, завширшки 150±5 см, щільністю 190 г/м2 ± 10%, товарна позиція 5407820000 відповідно до УКТ ЗЕД, в кількості 7     933,1     метри за ціною 0,63 доларів США за 1 метр, 47     419,8 метрів за ціною 0,56     доларів США за 1 метр та 30     344,1 метри за ціною 0,55 доларів США за 1 метр (далі - товар 5).
Загальна вартість товару згідно зі специфікацією 2 склала 48  242,21 долари США, а його поставка відбувалася на умовах FOB м. Нінбо, Китайська Народна Республіка (Incoterms 2010).
22.12.2020 продавець, відповідно до контракту та специфікації 2, виставив позивачу до сплати інвойс №SJH-032-2 на загальну суму 48  242,21 долари США.
18.01.2021 Позивач перерахував на користь продавця грошові кошти в рамках контракту в розмірі 50     701,22 долар США відповідно до платіжного доручення в іноземній валюті №149, виданого позивачем, із яких 26     000,00 доларів США були сплачені за товар за специфікацією 2.
25.01.2021 Позивач перерахував на користь продавця грошові кошти в рамках контракту в розмірі 22     242,21 долари США відповідно до платіжного доручення в іноземній валюті №162, виданого позивачем, із яких 22     242,21 долари США були сплачені за товар за специфікацією 2.
17. 08.02.2021 Позивач подав до Київської митниці Держмитслужби митну декларацію ІМ40ДЕ №UA100090/2021/162726, у графі 31 якої Позивачем був зазначений товар, придбаний у продавця за специфікацією 2.
Відповідно до граф 20, 22 та 42 митної декларації ІМ40ДЕ №UA100090/2021/162726 від 08 лютого 2021 року загальна вартість товару складає 48     242,21 долари США, а його поставка відбувалася на умовах FOB м. Нінбо, Китайська Народна Республіка.
З матеріалів справи слідує, що Позивач здійснив перевезення товару (оплатив фрахт, навантажувально-розвантажувальні роботи та експедиторську винагороду) з порту м. Нінбо, Китайська Народна Республіка, до місця ввезення на митну територію України. Розмір таких витрат склав 7     450,00 доларів США.
Таким чином, загальна митна вартість товарів, визначена позивачем за основним методом визначення митної вартості товарів - за ціною договору (контракту), склала 55     692,21 долари США (48     242,21 долари США + 7     450,00 доларів США).
Відповідно до змісту митної декларації ІМ40ДЕ №UA100090/2021/162726 від 08     лютого 2021 року позивач, ураховуючи ціну поставленого товару згідно з комерційним інвойсом №SJH-032-2 від 22 грудня 2020 року та розміру витрат на перевезення товару з порту м. Нінбо, Китайська Народна Республіка до митної території України, заявив: митну вартість товару 5 за специфікацією 2 в розмірі 1     546     633,93 грн., нарахування платежів: мито 5% - 77     331,70 грн., ПДВ 20% - 324     793,13 грн.
Крім митної декларації ІМ40ДЕ №UA100090/2021/162726 від 08 лютого 2021 року позивач надав відповідачу, зокрема такі документи на підтвердження заявленої митної вартості товару: 1) контракт; 2) специфікацію 2; 3) комерційний інвойс №SJH-032-2 від 22 грудня 2020 року; 4) договір транспортної експедиції; 5) довідку експедитора про транспортно-експедиційні витрати №HS-230/2020 від 26 грудня 2020 року; 6) сертифікат якості продавця б/н від 22 грудня 2020 року; 7) пакувальний лист (packing list) продавця б/н від 22 грудня 2020 року; 8) коносамент (bill of lading) №ZIMUNGB1085210 від 26 грудня 2020 року; 9) міжнародну товарно-транспортну накладну №416533 від 07 лютого 2021 року; 10) сертифікат про походження товару №21C3306C2569/00002 від 12 січня 2021 року; 11) прайс-лист продавця б/н від 03 листопада 2020 року.
18. 08.02.2021 митний орган надіслав Позивачу запит (повідомлення), в якому, зокрема, вказував на те, що за результатами розгляду поданих до митного оформлення разом із митною декларацією ІМ40ДЕ №UA100090/2021/162726 від 08 лютого 2021 року документів було встановлено, що надані декларантом для підтвердження заявленої митної вартості товару документи містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Так, відповідачем встановлено, що: 1) відповідно до пункту 4.1 контракту передбачено, що оплата товару за контрактом здійснюється позивачем шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок продавця у розмірі 100% передоплати, а також можливе відтермінування платежу протягом 180 (ста вісімдесяти) календарних днів із дня підписання специфікації. Специфікація 2 та інвойс №SJH-032-2 від 22 грудня 2020 року не містять відомостей щодо умов оплати за товар. Декларантом до митного оформлення не подано відповідно до пункту 4 частини другої статті 53 МК України банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару та підтверджують здійснення попередньої оплати; 2) відповідно до митної декларації ІМ40ДЕ №UA100090/2021/162726 від 08 лютого 2021 року та інвойса №SJH-32-2 від 22 грудня 2020 року поставка товару здійснюється на умовах FOB-Нінбо. Міжнародний торговий термін (умова) FOB (назва порту відвантаження) означає, що продавець зобов`язаний нести всі ризики втрати чи пошкодження товару до моменту переходу товару через поручні судна в названому порту відвантаження, покупець зобов`язаний нести всі ризики втрати чи пошкодження товару з моменту переходу товару через поручні судна в названому порту відвантаження. Декларантом до митного оформлення не подано відповідно до пункту 8 частини другої статті 53 МК України страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; 3) декларантом до митного оформлення не подано відповідно до пункту 6 частини другої статті 53 МК України та договору транспортної експедиції заявку на транспортно-експедиційні послуги. У графі «Remarks/Export or other instructions» коносамента №ZIMUNGB1085210 від 26 грудня 2020 року зазначено інформацію щодо здійснення оплати за перевезення «freight prepaid». Декларантом до митного оформлення не подано платіжні та бухгалтерські документи, що підтверджують вартість перевезення товару та здійснення оплати вартості перевезення. Отже, документи, які подані декларантом до митного оформлення не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
19. 09.02.2021 Позивач на вказаний запит надав Відповідачу свого листа №115, до якого додав додаткові документи, які підтверджують заявлену митну вартість товару, а саме: платіжні доручення в іноземній валюті №149 від 18 січня 2021 року та №162 від 25 січня 2021 року, видані позивачем; картку рахунку бухгалтерського обліку позивача 3712 у розрізі перерахованих авансів на користь продавця за специфікацією 2 за період із 01 січня 2020 року по 02 лютого 2021 року; інвойс №230 від 26 грудня 2020 року, виставлений експедитором; акт прийому-передачі наданих послуг №230 від 06 лютого 2021 року, складений між експедитором та позивачем; платіжне доручення в іноземній валюті №173 від 29 січня 2021 року, видане позивачем; картку рахунку бухгалтерського обліку позивача 3712 у розрізі перерахованих авансів на користь експедитора за інвойсом №230 від 26 грудня 2020 року за період із 01 січня 2020 року по 02 лютого 2021 року.
20. Відповідач своїм рішенням про коригування митної вартості товарів №UA100090/2021/000001/2 від 10.02.2021 скоригував заявлену позивачем митну вартість товарів у митній декларації ІМ40ДЕ №UA100090/2021/162726 від 08 лютого 2021 року, збільшивши її для товару 5 до 111  179,00 доларів США.
Підставами для прийняття вказаоного рішення про коригування митної вартості товарів Відповідач зазначив:
1) надані декларантом для підтвердження заявленої митної вартості товару документи містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;
2) у платіжних дорученнях №149 від 18 січня 2021 року та №162 від 25 січня 2021 року в графах 70 «Призначення платежу» зазначено лише номер та дату контракту, відповідно до якого здійснено оплату за товари.
Пунктом 2.2 Порядку оформлення платіжного доручення в іноземній валюті або банківських металах, затвердженого Постановою Правління Національного банку України №216 від 28 липня 2008 року (зі змінами) та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01 жовтня 2008 року за №910/15601, передбачено, що платник заповнює реквізит «Призначення платежу» таким чином, щоб надавати повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється перерахування бенефіціару коштів в іноземній валюті або банківських металів;
3) надані платіжні доручення не містять посилання на інвойс та специфікацію, відповідно до яких здійснюється поставка товарів, тому ідентифікувати вищезазначену оплату з даною партією товарів неможливо;
4) наданий декларантом прайс-лист від 03 листопада 2020 року являє собою копію інвойса, не містить інформації щодо пропозицій для продажу оцінюваних товарів незалежним покупцям, отже не відображає дійсну вартість товару у розумінні положень статті VII Генеральної угоди з тарифів та торгівлі, тобто даний документ не підтверджує дійсність цін та достовірність митної вартості;
5) декларант відмовився від подання всіх запрошених митним органом документів відповідно до частин другої та третьої статті 53 Митного кодексу України, про що зазначено в листі позивача, надісланому до митниці 09 лютого 2021 року (лист позивача №115 від 09 лютого 2021 року);
6) декларантом не подано достовірних відомостей, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню, щодо включення складових митної вартості, а саме транспортування до митного кордону України та страхування до ціни товару, та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;
7) з поданих позивачем документів неможливо підтвердити заявлений метод визначення митної вартості товару - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції). У зв`язку з цим відповідач, перевіривши можливість застосування кожного з наступних методів визначення митної вартості товарів, застосував шостий (резервний) метод.
21. У зв`язку з прийняттям рішення про коригування митної вартості товарів №UA100090/2021/000001/2 від 10.02.2021 Вдповідач виніс картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA100090/2021/00010 від 10 лютого 2021 року.
22. 28.12.2020 продавець та позивач уклали специфікацію №SJ_033 до контракту (далі - специфікація 3), відповідно до якої продавець передав у власність позивача, а позивач прийняв та зобов`язався оплатити наступний товар, а саме: тканина плащова, пофарбована, ВО, 80±5% поліефір / 20±5% бавовна, завширшки 150±5 см, щільністю 190 г/м2 ± 10%, товарна позиція 5407820000 відповідно до УКТ ЗЕД, в кількості 3     206     метрів за ціною 0,58 доларів США за 1 метр та 47     821,8 метр за ціною 0,57     доларів США за 1 метр (далі - товар 6); тканина плащова, пофарбована, ВО, 70±10%     поліефір / 30±10% бавовна, завширшки 150±5 см, щільністю 210 г/м2 ± 10%, товарна позиція 5407820000 відповідно до УКТ ЗЕД, в кількості 30     420,6     метрів за ціною 0,64 доларів США за 1 метр (далі - товар 7).
Загальна вартість товару згідно зі специфікацією 3 склала 48     587,10 доларів США, а його поставка відбувалася на умовах FOB м. Нінбо, Китайська Народна Республіка (Incoterms 2010).
28.12.2020 Позивач перерахував на користь продавця грошові кошти в рамках контракту в розмірі 16     200,00 доларів США відповідно до платіжного доручення в іноземній валюті №129, виданого позивачем, із яких 16     200,00 доларів США були сплачені за товар за специфікацією 3.
19.03.2021 продавець відповідно до контракту та специфікації 3 виставив позивачу до сплати інвойс №SJH-033 на загальну суму 48     587,10 доларів США.
06.05.2021 Позивач перерахував на користь продавця грошові кошти в рамках контракту в розмірі 32     387,10 доларів США відповідно до платіжного доручення в іноземній валюті №246, виданого позивачем, із яких 32     387,10 доларів США були сплачені за товар за специфікацією 3.
23. 17.05.2021 Позивач подав до Київської митниці Держмитслужби митну декларацію ІМ40ДЕ №UA100090/2021/165809, у графах 31 якої позивачем був зазначений товар, придбаний у продавця за специфікацією 3.
Відповідно до граф 20, 22 та 42 митної декларації ІМ40ДЕ №UA100090/2021/165809 від 17 травня 2021 року загальна вартість товару складає 48     587,10 доларів США, а його поставка відбувалася на умовах FOB м. Нінбо, Китайська Народна Республіка.
Позивач здійснив перевезення товару (оплатив фрахт, навантажувально-розвантажувальні роботи та експедиторську винагороду) з порту м. Нінбо, Китайська Народна Республіка, до місця ввезення на митну територію України. Розмір таких витрат склав 8     200,00 доларів США.
Таким чином, загальна митна вартість товарів, визначена позивачем за основним методом визначення митної вартості товарів - за ціною договору (контракту), склала 56     787,10 доларів США (48     587,10 доларів США + 8  200,00 доларів США).
Відповідно до змісту митної декларації ІМ40ДЕ №UA100090/2021/165809 від 17  травня 2021 року позивач, ураховуючи ціну поставленого товару згідно з комерційним інвойсом №SJH-033 від 19 березня 2021 року та розміру витрат на перевезення товару з порту м.     Нінбо, Китайська Народна Республіка до митної території України, заявив: митну вартість товару 6 за специфікацією 3 в розмірі 939     540,18 грн., нарахування платежів: мито 5% - 46     977,01 грн., ПДВ 20% - 197     303,44 грн.; митну вартість товару 7 за специфікацією 3 в розмірі 628     590,15 грн., нарахування платежів: мито 5% - 31     429,51 грн., ПДВ 20% - 132     003,93 грн.
Крім митної декларації ІМ40ДЕ №UA100090/2021/165809 від 17 травня 2021 року позивач надав відповідачу, зокрема такі документи на підтвердження заявленої митної вартості товару: 1) контракт; 2) специфікацію 3; 3) комерційний інвойс №SJH-033 від 19 березня 2021 року; 4) договір транспортної експедиції; 5) довідку експедитора про транспортно-експедиційні витрати №HS-254/2021 від 23 березня 2021 року; 6) сертифікат якості продавця б/н від 19     березня 2021 року; 7) пакувальний лист (packing list) продавця б/н від 19 березня 2021 року; 8) коносамент (bill of lading) №ZIMUNGB1096340 від 23 березня 2021 року; 9) міжнародну товарно-транспортну накладну №0776 від 15 травня 2021 року; 10) сертифікат про походження товару №21C3306C2569/00021 від 22 березня 2021 року; 11) прайс-лист продавця б/н від 28 грудня 2020 року.
24. 17.05.2021 митний орган надіслав Позивачу запит (повідомлення), в якому, зокрема, зазначалося, що за результатами розгляду поданих до митного оформлення разом із митною декларацією ІМ40ДЕ №UA100090/2021/165809 від 17 травня 2021 року документів було встановлено, що надані декларантом для підтвердження заявленої митної вартості товару документи містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Так, Відповідач встановив, що: 1) відповідно до пункту 4.1 контракту передбачено, що оплата товару за контрактом здійснюється позивачем шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок продавця у розмірі 100% передоплати, а також можливе відтермінування платежу протягом 180 (ста вісімдесяти) календарних днів із дня підписання специфікації. Специфікація 3 та інвойс №SJH-033 від 19 березня 2021 року не містять відомостей щодо умов оплати за товар. Декларантом до митного оформлення не подано відповідно до пункту 4 частини другої статті 53 МК України банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару та підтверджують здійснення попередньої оплати; 2) відповідно до митної декларації ІМ40ДЕ №UA100090/2021/165809 від 17 травня 2021 року та інвойса №SJH-33 від 19 березня 2021 року поставка товару здійснюється на умовах FOB-Нінбо. Міжнародний торговий термін (умова) FOB (назва порту відвантаження) означає, що продавець зобов`язаний нести всі ризики втрати чи пошкодження товару до моменту переходу товару через поручні судна в названому порту відвантаження, покупець зобов`язаний нести всі ризики втрати чи пошкодження товару з моменту переходу товару через поручні судна в названому порту відвантаження. Декларантом до митного оформлення не подано відповідно до пункту 8 частини другої статті 53 Митного кодексу України страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; 3) декларантом до митного оформлення не подано відповідно до пункту 6 частини другої статті 53 Митного кодексу України та договору транспортної експедиції заявку на транспортно-експедиційні послуги. У графі «Remarks/Export or other instructions» коносамента №ZIMUNGB1096340 від 23 березня 2021 року зазначено інформацію щодо здійснення оплати за перевезення «freight prepaid». Декларантом до митного оформлення не подано платіжні та бухгалтерські документи, що підтверджують вартість перевезення товару та здійснення оплати вартості перевезення. Отже, документи, які подані декларантом до митного оформлення не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
25. 18.05.2021 Позивач на вказаний запит надав відповідачу свого листа №431, до якого додав додаткові документи, які підтверджують заявлену митну вартість товару, а саме: платіжні доручення в іноземній валюті №129 від 28 грудня 2020 року та №246 від 06 травня 2021 року, видані позивачем; картку рахунку бухгалтерського обліку позивача 3712 у розрізі перерахованих авансів на користь продавця за специфікацією 3 за період із 01 січня 2020 року по 13 травня 2021 року; інвойс №254 від 23 березня 2021 року, виставлений експедитором; акт прийому-передачі наданих послуг №254 від 06 травня 2021 року, складений між експедитором та позивачем; платіжне доручення в іноземній валюті №244 від 06 травня 2021 року, видане позивачем; картку рахунку бухгалтерського обліку позивача 3712 у розрізі перерахованих авансів на користь експедитора за інвойсом №254 від 23     березня 2021 року за період із 01 січня 2020 року по 18 травня 2021 року.
26. Відповідач рішенням про коригування митної вартості товарів №UA100090/2021/000002/2 від 20.05.2021 року скоригував заявлену Позивачем митну вартість товарів у митній декларації ІМ40ДЕ №UA100090/2021/165809 від 17 травня 2021 року, збільшивши її для товару 6 до 67     456,20 доларів США, для товару 7 - до 44     649,84     доларів США.
Підставами для прийняття вказаного рішення про коригування митної вартості товарів Відповідач зазначив:
1)  надані декларантом для підтвердження заявленої митної вартості товару документи містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;
2) у платіжних дорученнях №129 від 28 грудня 2020 року та №246 від 06     травня 2021 року в графах 70 «Призначення платежу» зазначено лише номер та дату контракту, відповідно до якого здійснено оплату за товари.
Пунктом 2.2 Порядку оформлення платіжного доручення в іноземній валюті або банківських металах, затвердженого Постановою Правління Національного банку України №216 від 28 липня 2008 року (зі змінами) та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01 жовтня 2008 року за №910/15601, передбачено, що платник заповнює реквізит «Призначення платежу» таким чином, щоб надавати повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється перерахування бенефіціару коштів в іноземній валюті або банківських металів.
Надані платіжні доручення не містять посилання на інвойс та специфікацію, відповідно до яких здійснюється поставка товарів, тому ідентифікувати вищезазначену оплату з даною партією товарів неможливо;
3) наданий декларантом прайс-лист від 28 грудня 2020 року являє собою копію інвойса, не містить інформації щодо пропозицій для продажу оцінюваних товарів незалежним покупцям, отже не відображає дійсну вартість товару у розумінні положень статті VII Генеральної угоди з тарифів та торгівлі, тобто даний документ не підтверджує дійсність цін та достовірність митної вартості;
4) декларант відмовився від подання всіх запрошених митним органом документів відповідно до частин другої та третьої статті 53 МК України, про що зазначено в листі позивача, надісланому до митниці 18 травня 2021 року (лист позивача №431 від 18 травня 2021 року);
5) декларантом не подано достовірних відомостей, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню, щодо включення складових митної вартості, а саме транспортування до митного кордону України та страхування до ціни товару, та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;
6) з поданих позивачем документів неможливо підтвердити заявлений метод визначення митної вартості товару - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції). У зв`язку з цим відповідач, перевіривши можливість застосування кожного з наступних методів визначення митної вартості товарів, застосував шостий (резервний) метод.
27. У зв`язку із прийняттям рішення про коригування митної вартості товарів №UA100090/2021/000002/2 від 20.05.2021 Відповідач виніс картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA100090/2021/00026 від 20 травня 2021 року.
28. 16.04.2021 продавець та позивач уклали специфікацію №SJ_033-2 до контракту (далі - специфікація 4), відповідно до якої продавець передав у власність позивача, а позивач прийняв та зобов`язався оплатити наступний товар, а саме: тканина плащова, пофарбована, ВО, 80±5% поліефір / 20±5% бавовна, завширшки 150±5 см, щільністю 190 г/м2 ± 10%, товарна позиція 5407820000 відповідно до УКТ ЗЕД, в кількості 12     099,9     метрів за ціною 0,58 доларів США за 1 метр, 7     010,2 метрів за ціною 0,64     доларів США за 1 метр та 4     816,8 метр за ціною 0,57     доларів США за 1 метр (далі - товар 8); тканина плащова, відбілена, ВО, 80±5% поліефір / 20±5% бавовна, завширшки 150±5 см, щільністю 190 г/м2 ± 10%, товарна позиція 5407810000 відповідно до УКТ ЗЕД, в кількості 1     473,8     метри за ціною 0,58 доларів США за 1 метр (далі - товар 9); тканина плащова, вибивна, ВО, 80±5% поліефір / 20±5% бавовна, завширшки 150±5 см, щільністю 190 г/м2 ± 10%, товарна позиція 5407840000 відповідно до УКТ ЗЕД, в кількості 16     493,9     метри за ціною 0,72 доларів США за 1 метр (далі - товар 10); тканина плащова, пофарбована, ВО, 70±10% поліефір / 30±10% бавовна, завширшки 150±5 см, щільністю 210     г/м2 ± 10%, товарна позиція 5407820000 відповідно до УКТ ЗЕД, в кількості 5     350,8     метрів за ціною 0,64 доларів США за 1 метр (далі - товар 11); тканина плащова, пофарбована, ВО, 65±10% поліефір / 35±10% бавовна, завширшки 150±5 см, щільністю 245     г/м2 ± 10%, товарна позиція 5407820000 відповідно до УКТ ЗЕД, в кількості 1     354,5     метри за ціною 0,90 доларів США за 1 метр (далі - товар 12).
Загальна вартість товару згідно зі специфікацією 4 склала 31     624,03 долари США, а його поставка відбувалася на умовах FOB м. Нінбо, Китайська Народна Республіка (Incoterms 2010).
16.04.2021 продавець відповідно до контракту та специфікації 4 виставив позивачу до сплати інвойс №SJH-033-2 на загальну суму 31     624,03 долари США.
28.05.2021 Позивач перерахував на користь продавця грошові кошти в рамках контракту в розмірі 31     624,03 долари США відповідно до платіжного доручення в іноземній валюті №261, виданого позивачем, із яких 31     624,03 долари США були сплачені за товар за специфікацією 4.
29. 07.06.2021 року Позивач подав до Київської митниці Держмитслужби митну декларацію ІМ40ДЕ №UA100090/2021/166510, у графах 31 якої позивачем був зазначений товар, придбаний у продавця за специфікацією 4.
Відповідно до граф 20, 22 та 42 митної декларації ІМ40ДЕ №UA100090/2021/166510 від 07 червня 2021 року загальна вартість товару складає 31     624,03 долари США, а його поставка відбувалася на умовах FOB м. Нінбо, Китайська Народна Республіка.
Позивач здійснив перевезення товару (оплатив фрахт, навантажувально-розвантажувальні роботи та експедиторську винагороду) з порту м. Нінбо, Китайська Народна Республіка, до місця ввезення на митну територію України. Розмір таких витрат склав 5     500,00 доларів США.
Таким чином, загальна митна вартість товарів, визначена позивачем за основним методом визначення митної вартості товарів - за ціною договору (контракту), склала 37     124,03 долари США (31     624,03 долари США + 5     500,00 доларів США).
Відповідно до змісту митної декларації ІМ40ДЕ №UA100090/2021/166510 від 07     червня 2021 року позивач, ураховуючи ціну поставленого товару згідно з комерційним інвойсом №SJH-033-2 від 16 квітня 2021 року та розміру витрат на перевезення товару з порту м.     Нінбо, Китайська Народна Республіка до митної території України, заявив: митну вартість товару 8 за специфікацією 4 в розмірі 461     532,50 грн., нарахування платежів: мито 5% - 23     076,63 грн., ПДВ 20% - 96     921,83 грн.; митну вартість товару 9 за специфікацією 4 в розмірі 27     804,46 грн., нарахування платежів: мито 5% - 1     390,22 грн., ПДВ 20% - 5     838,94     грн.; митну вартість товару 10 за специфікацією 4 в розмірі 374     197,85 грн., нарахування платежів: мито 5% - 18     709,89 грн., ПДВ 20% - 78     581,55     грн.; митну вартість товару 11 за специфікацією 4 в розмірі 111     157,73 грн., нарахування платежів: мито 5% - 5     557,89 грн., ПДВ 20% - 23     343,12     грн.; митну вартість товару 12 за специфікацією 4 в розмірі 38     474,21 грн., нарахування платежів: мито 5% - 1     923,71 грн., ПДВ 20% - 8     079,58     грн.
Крім митної декларації ІМ40ДЕ №UA100090/2021/166510 від 07 червня 2021 року позивач надав відповідачу, зокрема такі документи на підтвердження заявленої митної вартості товару: 1) контракт; 2) специфікацію 4; 3) комерційний інвойс №SJH-033-2 від 16     квітня2021 року; 4) договір транспортної експедиції; 5) довідку експедитора про транспортно-експедиційні витрати №HS-262-2/2021 від 23 квітня 2021 року; 6) сертифікат якості продавця б/н від 16 квітня 2021 року; 7) пакувальний лист (packing list) продавця б/н від 16 квітня 2021 року; 8) коносамент (bill of lading) №ZIMUNGB1096466 від 23 квітня 2021 року; 9) міжнародну товарно-транспортну накладну №1168/1 від 04 червня 2021 року; 10) сертифікат про походження товару №21C3306C2569/00035 від 19 квітня 2021 року; 11) прайс-лист продавця б/н від 16 квітня 2021 року.
30. 07.06.2021 митний орган надіслав Позивачу запит (повідомлення), в якому, зокрема, зазначалося, що за результатами розгляду поданих до митного оформлення разом із митною декларацією ІМ40ДЕ №UA100090/2021/166510 від 07 червня 2021 року документів встановлено, що надані декларантом для підтвердження заявленої митної вартості товару документи містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Так, відповідачем встановлено, що: 1) відповідно до пункту 4.1 контракту передбачено, що оплата товару за контрактом здійснюється позивачем шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок продавця у розмірі 100% передоплати, а також можливе відтермінування платежу протягом 180 (ста вісімдесяти) календарних днів із дня підписання специфікації. Інвойс №SJH-033-2 від 16 квітня 2021 року не містить відомостей щодо умов оплати за товар. Декларантом до митного оформлення не подано відповідно до пункту 4 частини другої статті 53 МК України банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару та підтверджують здійснення попередньої оплати; 2) відповідно до митної декларації ІМ40ДЕ №UA100090/2021/165809 від 17 травня 2021 року та інвойса №SJH-33 від 19 березня 2021 року поставка товару здійснюється на умовах FOB-Нінбо. Міжнародний торговий термін (умова) FOB (назва порту відвантаження) означає, що продавець зобов`язаний нести всі ризики втрати чи пошкодження товару до моменту переходу товару через поручні судна в названому порту відвантаження, покупець зобов`язаний нести всі ризики втрати чи пошкодження товару з моменту переходу товару через поручні судна в названому порту відвантаження. Декларантом до митного оформлення не подано відповідно до пункту 8 частини другої статті 53 Митного кодексу України страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; 3) декларантом до митного оформлення не подано відповідно до пункту 6 частини другої статті 53 Митного кодексу України та договору транспортної експедиції заявку на транспортно-експедиційні послуги. У графі «Remarks/Export or other instructions» коносамента №ZIMUNGB1096466 від 23 квітня 2021 року зазначено інформацію щодо здійснення оплати за перевезення «freight prepaid». Декларантом до митного оформлення не подано платіжні та бухгалтерські документи, що підтверджують вартість перевезення товару та здійснення оплати вартості перевезення. Отже, документи, які подані декларантом до митного оформлення не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
31. 08.06.2021 Позивач на вказаний запит надав Відповідачу листа № 502, до якого додав додаткові документи, які підтверджують заявлену митну вартість товару, а саме: платіжне доручення в іноземній валюті №261 від 28 травня 2021 року, видане позивачем; картку рахунку бухгалтерського обліку позивача 3712 у розрізі перерахованих авансів на користь продавця за специфікацією 4 за період із 01 січня 2021 року по 04 червня 2021 року; інвойс №262 від 23 квітня 2021 року, виставлений експедитором; акт прийому-передачі наданих послуг №262 від 02 червня 2021 року, складений між експедитором та позивачем; платіжне доручення в іноземній валюті №263 від 31 травня 2021 року, видане позивачем; картку рахунку бухгалтерського обліку позивача 3712 у розрізі перерахованих авансів на користь експедитора за інвойсом №262 від 23 квітня 2021 року за період із 01 грудня 2020 року по 07 червня 2021 року.
32. Відповідач рішенням про коригування митної вартості товарів №UA100090/2021/000003/2 від 09.06.2021 скоригував заявлену Позивачем митну вартість товарів у митній декларації ІМ40ДЕ №UA100090/2021/166510 від 07 червня 2021 року, збільшивши її для товару 8 до 31     102,58 доларів США, для товару 9 - до 2     082,04     доларів США, для товару 10 - до 21     423,10 доларів США, для товару 11 - 7     590,38     доларів США, для товару 12 - до 2     241,63 долару США.
Підставами для прийняття вказаного рішення про коригування митної вартості товарів Відповідачем зазначено:
1) надані декларантом для підтвердження заявленої митної вартості товару документи містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 
2) у платіжному дорученні №261 від 28 травня 2021 року в графі 70 «Призначення платежу» зазначено лише номер та дату контракту, відповідно до якого здійснено оплату за товари.
Пунктом 2.2 Порядку оформлення платіжного доручення в іноземній валюті або банківських металах, затвердженого Постановою Правління Національного банку України №216 від 28 липня 2008 року (зі змінами) та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01 жовтня 2008 року за №910/15601, передбачено, що платник заповнює реквізит «Призначення платежу» таким чином, щоб надавати повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється перерахування бенефіціару коштів в іноземній валюті або банківських металів.
Надане платіжне доручення не містить посилання на інвойс та специфікацію, відповідно до яких здійснюється поставка товарів, тому ідентифікувати вищезазначену оплату з даною партією товарів неможливо;
3) наданий декларантом прайс-лист від 16 квітня 2021 року являє собою копію інвойса, не містить інформації щодо пропозицій для продажу оцінюваних товарів незалежним покупцям, отже не відображає дійсну вартість товару у розумінні положень статті VII Генеральної угоди з тарифів та торгівлі, тобто даний документ не підтверджує дійсність цін та достовірність митної вартості;
4) декларант відмовився від подання всіх запрошених митним органом документів відповідно до частин другої та третьої статті 53 Митного кодексу України, про що зазначено в листі позивача, надісланому до митниці 08 червня 2021 року (лист позивача №502 від 08 червня 2021 року);
5) декларантом не подано достовірних відомостей, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню, щодо включення складових митної вартості, а саме транспортування до митного кордону України та страхування до ціни товару, та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;
6) з поданих позивачем документів неможливо підтвердити заявлений метод визначення митної вартості товару - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції). У зв`язку з цим відповідач, перевіривши можливість застосування кожного з наступних методів визначення митної вартості товарів, застосував шостий (резервний) метод.
33. У зв`язку із прийняттям рішення про коригування митної вартості товарів №UA100090/2021/000003/2 від 09 червня 2021 року відповідач виніс картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA100090/2021/00033 від 09 червня 2021 року.
34. Вважаючи протиправними вищезазначені рішення про коригування митної вартості товару, Позивач звернувся до суду з цим адміністративним позовом.
35. Нормативно-правове обґрунтування.
Спірні правовідносини регулюються Конституцією України, Міжнародною конвенцією про спрощення та гармонізацію митних процедур, до якої Україна приєдналась згідно із Законом України від 15.02.2011 №3018-VI (далі - Конвенція), Митним кодексом України (далі - МК України), Господарським кодексом України (далі - ГК України), Порядком виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженим Наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 № 631 (далі - Порядок № 631).
Так, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
У ст. 49 МК України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Згідно з частинами першою, другою статті 52 МК України, заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.
Декларант зобов`язаний: заявляти митну вартість, визначену ним самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації
У частинах другій, третій, п`ятій статті 53 МК України визначено перелік документів, які декларант повинен подавати для підтвердження митної вартості товару, заявленої у декларації, і методу, обраного для її обчислення. 
До таких документів належать: декларація митної вартості, зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності, рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу), якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару, транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню, якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Прямо передбачено, що в разі, якщо документи, зазначені у частині 2 цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. 
Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.
У п.п. 3.16, 6.2 Загального додатку до Конвенції визначено, що на підтвердження декларації на товари митна служба вимагає тільки ті документи, які є необхідними для проведення контролю за даною операцією та забезпечення виконання усіх вимог щодо застосування митного законодавства; митний контроль обмежується мінімумом, необхідним для забезпечення дотримання митного законодавства.
Відповідно до пп. 4.5.10 п. 4.5 розділу 4 Порядку № 631 перевірка правильності визначення митної вартості товарів належить до митних формальностей, що виконуються при митному оформленні митної декларації.
Частиною 1 статті 54 МК України регламентовано, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.
Згідно з пунктом 1 частини четвертої, частинами п`ятою та шостою статті 54 МК України митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; проводити в порядку, визначеному статтями 345 - 354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; звертатися до органів доходів і зборів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.
Митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
Відповідно до статті 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).
Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.
Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.
Згідно з частинами п`ятою та шостою статті 55 МК України декларант може провести консультації з органом доходів і зборів з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в органі доходів і зборів. На вимогу декларанта консультації проводяться у письмовому вигляді.
Відповідно до частин другої, четвертої, п`ятої та десятої статті 58 МК України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.
Митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. 
Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.
При визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: 1) витрати, понесені покупцем: а) комісійні та брокерська винагорода, за винятком комісійних за закупівлю, що є платою покупця своєму агентові за надання послуг, пов`язаних із представництвом його інтересів за кордоном для закупівлі оцінюваних товарів; б) вартість ящиків тари (контейнерів), в яку упаковано товар, або іншої упаковки, що для митних цілей вважаються єдиним цілим з відповідними товарами; в) вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням; 2) належним чином розподілена вартість нижчезазначених товарів та послуг, якщо вони поставляються прямо чи опосередковано покупцем безоплатно або за зниженими цінами для використання у зв`язку з виробництвом та продажем на експорт в Україну оцінюваних товарів, якщо така вартість не включена до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: а) сировини, матеріалів, деталей,напівфабрикатів, комплектувальних виробів тощо, які увійшли до складу оцінюваних товарів; б) інструментів, штампів, шаблонів та аналогічних предметів, використаних у процесі виробництва оцінюваних товарів; в) матеріалів, витрачених у процесі виробництва оцінюваних товарів (мастильні матеріали, паливо тощо); г) інженерних та дослідно-конструкторських робіт, дизайну, художнього оформлення, ескізів та креслень, виконаних за межами України і безпосередньо необхідних для виробництва оцінюваних товарів; 3) роялті та інші ліцензійні платежі, що стосуються оцінюваних товарів та які покупець повинен сплачувати прямо чи опосередковано як умову продажу оцінюваних товарів, якщо такі платежі не включаються до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті. Зазначені платежі можуть включати платежі, які стосуються прав на літературні та художні твори, винаходи, корисні моделі, промислові зразки, торговельні марки та інші об`єкти права інтелектуальної власності. Витрати на право відтворення (тиражування) оцінюваних товарів в Україні не повинні додаватися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари. Порядок включення до ціни розрахунку роялті та ліцензійних платежів визначається Кабінетом Міністрів України; 4) відповідна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу товарів, що оцінюються, їх використання або розпорядження ними на митній території України, яка прямо чи опосередковано йде на користь продавця; 5) витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; 6) витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; 7) витрати на страхування цих товарів.
Висновки суду апеляційної інстанції.
36. Системний аналіз викладених правових норм надає підстави стверджувати, що єдиною правовою підставою для прийняття митним органом рішення про коригування заявленої декларантом митної вартості товару за резервним методом є наявність сукупності наступних умов: 1) подання суб`єктом господарювання до митного оформлення не повного пакету документів, перелік яких закріплено у ст.  53 МК України; 2)  ненадання на вимогу контролюючого органу додаткової уточнюючої документації; 3) виявлення митним органом розбіжностей у поданій документації, які унеможливлюють визначення митної вартості товару за основним методам (за ціною договору); 4) обґрунтування причин неможливості визначення митної вартості товару за жодним із методів, що передують резервному, з урахуванням вимог митного законодавства щодо необхідності проведення процедури митних консультацій.
37. Перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу на те, що Позивачем при здійсненні спірного імпортування товарів на митну територію України на підтвердження заявленої ним митної вартості за ціною договору щодо кожної митної декларації було надано повний пакет документів, відповідно до переліку, закріпленого частиною другою статті 53 МК України.
38. Доводи Апелянта про те, що Позивачем не було надано контролюючому митному органу всіх необхідних документів на підтвердження митної вартості імпортованого ним товару за ціною договору, спростовуються матеріалами справи.
39. При цьому, аналізуючи кожен довід апеляційної скарги, судова колегія не приймає до уваги твердження Апелянта про те, що визначення ввезеного Позивачем товару за ціною договору було неможливими через ненадання Позивачем документів про попередню оплату за товар, оскільки, як було встановлено вище, підтверджується матеріалами справи та не спростовано Апелянтом, Позивачем під час проходження процедури митних формальностей за всіма спірними деклараціями було надано контролюючому митному органу, зокрема відповідні платіжні доручення в іноземній валюті, картки рахунку бухгалтерського обліку позивача 3712 у розрізі перерахованих авансів на користь продавця.
У контексті аналізу наведених доводів Апелянта судова колегія зауважує, що означені документи були подані Позивачем до контролюючого митного органу щодо кожної спірної поставки товарів, відповідають умовам Контракту і у своїй сукупності повністю підтверджують здійснення Позивачем розрахунків з його контрагентом (продавцем) за придбаний товар.
Крім того, наведені обставини додатково підтверджуються довідкою АТ «ОТП Банк» №52-3/957 від 30.03.2021, що також переконує судову колегію у безпідставності відповідних доводів апеляційної скарги.
40. Твердження Апелянта щодо неможливості визнати митну вартість товару за ціною договору, задекларованою Позивачем, через ненадання ним страхових документів, включаючи документи про оплату страхування товару, суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, страхування товару не здійснювалося, а згідно з зі ст. 53 МК України, страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування, подаються декларантом виключно в тому випадку, якщо страхування відповідного товару здійснювалося. 
Тобто, у Позивача не було, ані обов`язку подавати страхові документи щодо імпортованих товарів, ані можливості їх подати.
Водночас, наведені доводи Апелянта та відповідні підстави, з яких ним прийняті спірні рішення, свідчать про неповне та необ`єктивне дослідження контролюючим митним органів поданих Позивачем документів та взагалі сутності і змісту відповідних поставок товару. 
41. Доводи Апелянта щодо ненадання Позивачем заявки на транспортно-експедиційні послуги, договору транспортної експедиції, документів щодо вартості перевезення, колегія суддів також відхиляє як необґрунтовані, оскільки, як вбачається з матеріалів справи та було встановлено вище, за кожною спірною поставкою товару Позивачем забезпечено здійснення перевезення такого товару (оплата фрахту, вантажно-розвантажувальних робіт, експедиторської винагороди) з порту м.  Нінбо, КНР до місця ввезення на митну територію України.
При цьому, сплата за відповідні транспортно-експедиторські послуги підтверджується відповідними інвойсами, актами прийому-передачі наданих послуг та довідками експедитора про транспортно-експедиційні витрати, які завірені належним чином та мають посилання на відповідні інвойси, реквізити контейнерів, корабля, дані маршруту слідування вантажу та його отримувача.
Такі документи були надані контролюючому митному органу щодо кожної поставки товару.
Разом з тим, судова колегія відзначає, що витрати на відповідні транспортно-експедиторські послуги, тобто й безпосередньо перевезення товару, були включені Позивачем до заявленої митної вартості товару і кореспондуються з відповідними документами та відомостями складеними ним митними деклараціями, проте безпідставно не були належним чином проаналізовані, співставлені та досліджені Відповідачем.
Тож, наведені доводи Скаржника спростовуються матеріалами справи.
42. Доводи апеляційної скарги про те, що прайс-листи, надані Позивачем, містять інформацію про конкретні умови поставки, що як вважає Апелянт, суперечить сутності прайс-листа, колегія суддів до уваги не приймає, оскільки оскільки приписами чинного законодавства України не передбачені вимоги до змісту та форми такого документа як прайс-лист, а тому продавець може його формувати відповідно до власної комерційної політики та на свій розсуд.
43. Посилання Апелянта на відсутність у специфікації та інвойсі умов оплати за товар судова колегія відхиляє, оскільки в кожній специфікації та інвойсі, що були надані Позивачем під час митного оформлення спірних товарів Відповідачу, вказано контракт, щодо якого складені такі документи та в якому визначені умови оплати.
44. Крім того, доводи Скаржника про те, що Позивач у відповідь на запити Відповідача не надав копії митних декларацій країни відправлення й висновків про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформацію біржових організацій про вартість товару або сировини, апеляційний суд відхиляє, оскільки такі документи носять виключно інформаційний характер, а обов`язок щодо їх надання в декларанта на обґрунтований запит митниці в силу частини третьої статті 53 Митного кодексу України виникає лише за умови наявності таких документів у декларанта та доведення митним органом неможливості визначення митної декларації за ціною договору на підставі поданих йому докуметів.
Разом з тим, апеляційний суд зазначає, що частиною другою статті 53 МК України визначено вичерпний перелік документів, які подаються для проходження митних формальностей з метою підтвердження митної вартості товарів і такі документи як висновок про якісні та вартісні характеристики товарів, декларація країни відправлення, інформація біржових організацій, у вказаному переліку відсутній.
45. Аналізуючи доводи Апелянта щодо правомірності застосування ним саме шостого (резервного) методу коригування митної вартості імпортованого Позивачем товару, колегія суддів зазначає, що Київською митницею не доведено неможливість застосування жодного методу коригування, що передує резервному (зокрема методу  «за ціною договору щодо ідентичних товарів»).
Водночас, у разі здійснення коригування митної вартості, у рішенні про коригування митний орган обов`язково повинен зазначити докладну інформацію та джерела, які ним використовувалися при визначенні митної вартості за відповідним методом. Тобто, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, контролюючий орган повинен також зазначити докладну інформацію і джерела, які ним використовувалися. У спірному рішенні про коригування митної вартості такі дані відсутні.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 12.03.2018 по справі № 809/4367/15.
46. З викладеного та доводів апелянта вбачається, що контролюючим органом було здійснено поверхневе та необ`єктивне дослідження документів, поданих позивачем для проходження процедур митних формальностей, без дотримання принципу належного урядування.
47. Разом з тим, судова колегія враховує правові висновки Європейського суду з прав людини, викладені в рішенні у справі «Золотас проти Греції», про те, що стаття 1 Протоколу № 1, яка має за головну мету захистити особу від будь-якого посягання держави на повагу до її майна, може також вимагати позитивних зобов`язань, відповідно до яких держава має вжити певних заходів, необхідних для захисту права власності, зокрема, якщо існує прямий зв`язок між заходом, якого заявник може правомірно очікувати від влади, і ефективним користуванням ним своїм майном (Zolotas v. Greece, № 66610/09). Подібний висновок також викладений у рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Капітал Банк АД проти Болгарії» (Capital Bank AD v. Bulgaria, № 49429/99).
У пункті 50 рішення Європейського суду з прав людини «Щокін проти України» (№ 23759/03 та № 37943/06) зазначено, що перша та найважливіша вимога статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року полягає в тому, що будь-яке втручання публічних органів у мирне володіння майном повинно бути законним. Говорячи про «закон», стаття 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року посилається на ту саму концепцію, що міститься в інших положеннях цієї Конвенції (див. рішення у справі «Шпачек s.r.о.» проти Чеської Республіки» (SPACEK, s.r.o. v. THE CZECH REPUBLIC № 26449/95). Ця концепція вимагає, перш за все, щоб такі заходи мали підстави в національному законодавстві (див. рішення у справі «Бейелер проти Італії» (Beyeler v. Italy № 33202/96).
Крім того, у рішеннях від 20 травня 2010 року та від 25 листопада 2008 року у справах «Лелас проти Хорватії» (Lelas v. Croatia), заява № 55555/08, «Тошкуце та інші проти Румунії» (Toscuta and Others v. Romania), заява № 36900/03, в яких ЄСПЛ наголосив, що саме на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій та мінімізують ризик помилок.
48. Таким чином, документами, наданими позивачем контролюючому митному органу при здійсненні митного оформлення товару, у їх сукупності підтверджуються всі складові заявленої ним митної вартості товару за ціною договору і наявні в них відомості надають можливість перевірити її правильність.  
49. Отже, Відповідачем ані в суді першої інстанції, ані в ході апеляційного провадження не було надано достатніх доказів наявності правових підстав для коригування заявленої Позивачем митної вартості товару за резервним методом.
50. При цьому, апеляційний суд зазначає, що митні органи дійсно мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але такі повноваження повинні ними здійснюватися у спосіб, установлений законом, тобто в даному випадку витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що так чи інакше впливають на визначення безпосередньо митної вартості.
51. Водночас, навіть у разі витребування додаткових документів, митний орган має враховувати, що ненадання їх повного пакету може бути підставою для коригування митної вартості лише тоді, коли подані документи є недостатніми або такими, що в сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації про заявлену митну вартість. 
Аналогічний правовий висновок викладений в постановах Верховного Суду від 20.02.2018 по справі № 809/1884/16, від 03.04.2018 по справі № 826/8797/16
52. Отже, Апелянтом не доведено наявності тих обставин, на які він посилається та які зводяться, на його думку, до неможливості визначення митної вартості імпортованого Позивачем товару за основним методом.
53. Водночас, постулатом адміністративного процесуального законодавства є презумпція винуватості відповідача у справі - суб`єкта владних повноважень (частина друга статті 77 КАС України), що обумовлює покладення обов`язку доказування в митних спорах на контролюючий орган, який у відповідності до принципу офіційного з`ясування обставин справи повинен доводити в суді обставини, що стали підставою для коригування заявленої декларантом митної вартості, та правомірність прийняття свого рішення, зокрема з дотриманням процедурних вимог.
54. Перевіряючи всі доводи обох сторін, апеляційний суд також приймає до уваги правову позицію ЄСПЛ, викладену в рішенні від 21.01.1999 р. по справі «Гарсія Руїз проти Іспанії», відповідно до якої «…хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід…».
55. Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності достатніх та необхідних правових підстав для задоволення позову в цій справі.
56. Отже, судом першої інстанції повно та правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, відповідно до вимог ст. 242 КАС України.
57. Згідно зі ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.          
58. Таким чином, апеляційна скарга Київської митниці Державної митної служби України підлягає залишенню без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 29 грудня 2021 року - без змін.
59. Розподіл судових витрат.
Судом апеляційної інстанції не здійснено зміни або скасування рішення суду, а тому, відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати перерозподілу не підлягають.
Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, 
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Київської митниці Державної митної служби України залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 29 грудня 2021 року - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.
Судове рішення виготовлено 01 листопада 2022 року.

Головуючий суддя                                         О.В. Епель

Судді:                                                              Л.В. Губська

                                                                                          О.В. Карпушова