ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
18 жовтня 2022 року           справа №200/14841/21 

м. Дніпро

 Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Блохіна А.А., суддів Гаврищук Т.Г., Сіваченко І.В., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 10 січня 2022 р. у справі № 200/14841/21 (головуючий І інстанції Мозговая Н.А.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії, - 

                                                              У С Т А Н О В И В:

02.11.2021 року позивач, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про зобов`язання провести перерахунок пенсії, врахувавши заробітну плату (дохід) за весь період страхового стажу, починаючи з 01.05.1995 року по 31.08.2012 року та виплатити несплачену різницю сум пенсії, з врахуванням вже виплачених сум. 
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що ним було здійснено звернення до пенсійного фонду з підстав розміру пенсії. Згідно відповіді пенсію обчислено із заробітної плати з 01.05.1995р. по 30.06.2000р. відповідно наданої довідки про заробітну плату та з 01.07.2000 року по 31.10.2009 року за даними Системи персоніфікованого обліку. Отже, пенсійний фонд у наданих розрахунках з заробітної плати враховує тільки заробіток за період з 01.05.1995р. по 31.10.2009р., а не до 31.08.2012р. Пенсійний фонд у своїх рішеннях про відмову у перерахунку посилається на несвоєчасну сплату підприємством ВП “Шахта “Родинська” страхових внесків до пенсійного органу. Вважає, що відповідач таким чином порушує його право на отримання пенсії в належному розмірі. 
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 10 січня 2022 р. у справі № 200/14841/21 позов задоволено частково, внаслідок чого визнано протиправним та скасовано рішення Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області №5253 про відмову в перерахунку пенсії ОСОБА_1 . Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно  розглянути заяву ОСОБА_1 від 26.08.2020 року про перерахунок пенсії згідно ч.4 ст. 42 Закону України №1058-IV з урахуванням заробітної плати за період з 01.11.2009 р. по 31.10.2011 року та з 01.11.2011 р. по 31.08.2012 року. У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.
Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржене судове рішення та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог. 
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що рішенням управління №5253 позивачу відмовлено в проведенні перерахунку пенсії з урахуванням заробітної плати відповідно до статті 42 Закону №1058, оскільки на момент пред`явлення останньої заяви про перерахунок, всі можливі перерахунки пенсії були проведені, до стажу враховані всі періоди роботи з урахуванням сплати страхових внесків згідно з даними персоніфікованого обліку.
Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 “Про введення воєнного стану в Україні”, затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб (стаття 1).                     
Указом Президента України від 14.03.2022 № 133/2022 “Про продовження строку дії воєнного стану в Україні”, затвердженого Законом України від 15.03.2022 № 2119-IХ, на часткову зміну статті 1 Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 “Про введення воєнного стану в Україні”, затвердженого Законом України від 24.02.2022 №      2102-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26.03.2022 строком на 30 діб.                                                   Указом Президента України від 18.04.2022 № 259/2022 “Про продовження строку дії воєнного стану в Україні”, затвердженого Законом України від 21.04.2022 № 2212-IX, на часткову зміну статті 1 Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 “Про введення воєнного стану в Україні”, затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX (зі змінами, внесеними Указом від 14.03.2022 № 133/2022, затвердженим Законом України від 15.03.2022 № 2119-IX), продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25.04.2022 строком на 30 діб.                                                                                                     
22 травня 2022 року Верховною Радою прийнято Закон України “Про затвердження Указу Президента України “Про продовження строку дії воєнного стану в Україні” від 22.05.2022 № 2263-ІХ, яким воєнний стан в Україні продовжено з 05:30 25 травня 2022 року строком на 90 діб, — до 23 серпня 2022 року.                                                                                 
Указом Президента України від 12 серпня 2022 року № 573/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 строком на 90 діб.
Враховуючи дистанційний режим роботи суддів та працівників апарату Першого апеляційного адміністративного суду з часу введення в Україні правового режиму воєнного стану, з метою збереження життя і здоров`я та забезпечення безпеки суддів і працівників апарату суду, зазначена постанова прийнята колегією суддів за умови наявної можливості доступу колегії суддів до матеріалів адміністративної справи.           
Справу розглянуто в порядку письмового провадження у відповідності до ст. 311 КАС України.
Відповідно до вимог ч. 1,2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.  
Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційної скарги, і дійшла  висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що позивач, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 громадянин України,  перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області як отримувач пенсії, та відповідно до ст. 43 КАС України здатний здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов`язки.
Відповідач,  Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області є суб`єктом владних повноважень основним завданням якого, згідно вимог чинного законодавства, зокрема, є реалізація державної політики з питань пенсійного забезпечення.
ОСОБА_1 з 15.11.2005р. призначена та виплачується пенсія за віком на підставі заяви від 15.11.2005р. 
Позивач звільнився з ВП “Шахта “Родинська”, яка знаходиться у м.Родинське Донецької області 31.08.2012 року, що підтверджується записом у трудовій книжці. 
26.08.2020 року ОСОБА_1 звернувся із заявою №5253 про перерахунок пенсії.
Листом Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області №8600-8736/Б-02/8-0500/20 від 27.11.2020 року відповідач посилається на рішення №5253 (без дати), що проведені всі можливі перерахунки пенсії та до стажу враховані всі періоди з урахуванням сплати страхових внесків шахтою згідно даних персоніфікованого обліку.
Згідно рішення №5253 (без дати) про відмову в перерахунку пенсії заявник претендував на проведення перерахунку пенсії згідно ч.4 ст. 42 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” із зарахуванням заробітку за період роботи з 2009р. по 2012р. 
З 01.11.2011р. заявнику згідно заяви від 11.11.2011р. було проведено перерахунок з додаванням стажу – 01 рік 10 місяців 00 днів за період роботи з 01.11.2009р. по 31.08.2011р. з урахуванням заробітної плати, з якої попередньо обчислено пенсію.
З 01.12.2013 р. заявнику згідно заяви від 28.11.2013р. було проведено перерахунок з додаванням стажу – 01 рік 00 місяців 00 днів за період з 01.09.2011 р. по 31.08.2012р. з урахуванням заробітної плати, з якої попередньо обчислено пенсію.
Так як перерахунки були проведені тільки з додаванням стажу менш ніж 24 місяці, то пенсія обчислювалась згідно абз.3 ч.4 ст.42 із заробітної плати, з якої попередньо перераховано пенсію. 
Листом від 18.05.2021 року №0581-02-8/15590 на звернення позивача пенсійний фонд повідомив наступне.
Пенсію обчислено із заробітної плати з 01.05.1995 року по 30.06.2000 рік згідно наданої довідки про заробітну плату та з 01.07.2000 року по 31.10.2009 року за даними Системи персоніфікованого обліку. Індивідуальний коефіцієнт склав 1,66285. Станом на теперішній час він залишається незмінним.
Середньомісячний заробіток для обчислення пенсії з 01.03.2021р. складає 9  023,62 грн. (5426,60 грн. – показник середньої заробітної плати у середньому на одну застраховану особу в цілому по України за 2014-2016 роки (з урахуванням індексації на 17, 11, 11%) *1,66285 – індивідуальний коефіцієнт заробітної плати).
Вказане також вбачається з розрахунку стажу Форми РС-право. При перерахунку пенсії за віком для обчислення пенсії позивачу враховано стаж за час роботи в ВП “Шахта “Родинська” по 31.08.2012. Загальний стаж роботи становить 56 років 8 місяців 13 днів.
Позивачу при перерахунку пенсії за віком для обчислення пенсії також враховано заробітну плату в період роботи на ВП “Шахта “Родинська” за період з 01.05.1995 року по 31.10.2009 року.
За період з 01.11.2009 року по 31.08.2012 року позивачу заробіток для обчислення пенсії не враховано.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до  статті 46 Конституції України  громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Відповідно до статті 1 Закону України  Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування  від 09.07.2003 №1058-IV (далі -  Закон України №1058-IV) страхові внески - це кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Страхувальники - це роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до вказаного  Закону.
Згідно із  статею 20 Закону України №1058-IV  страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі.
Обчислення страхових внесків застрахованих осіб, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до вказаного  Закону  нараховуються страхові внески.
Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків. Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені зазначеним Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.
Судом встановленол, що підставою для відмови слугувало те, що ВП “Шахта “Родинська” не вчасно сплачувало страхові внески, зокрема за період роботи позивача з 01.11.2009 року по 31.08.2012 року.
Суд зазначає, що страхові внески є складовою умовою існування солідарної системи і підлягають обов`язковій сплаті, перерахунок пенсії провадиться з урахуванням часу, коли особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, та за який підприємством, де працює людина, (страхувальником) сплачені щомісячні страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
При цьому, обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків законом покладено на страхувальника.
Суд погоджується із аргументами позивача про те, що внаслідок невиконання ВП “Шахта “Родинська” обов`язку по сплаті внесків до Пенсійного фонду України він позбавлений соціальної захищеності та пенсійного стажу за час роботи, що є неприпустимим та таким, що суперечить основним конституційним засадам у сфері соціального захисту.
Отже, відсутність в інформаційній базі системи персоніфікованого обліку даних про сплату страхових внесків для нарахування пенсії за періоди з 01.11.2009 року по 31.08.2012 року не є підставою для позбавлення позивача права на перерахунок пенсії.
Суд вважає, що позивач не повинен відповідати за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків, а отже, наявність заборгованості підприємства по страхових внесках не може бути підставою для неврахування заробітку до страхового стажу періоду роботи позивача з 01.11.2009 року по 31.08.2012 року у ВП “Шахта “Родинська”.
Суд при розгляді справи враховує висновки Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладені у постанові від 23.03.2020 у справі №535/1031/16-а.
Порядок визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії та виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії передбачено статтями  40,  41, 42 Закону України №1058-IV. 
Згідно частини 1  ст. 40 Закону України №1058-IV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.
Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку (абзац 5 частини 1 ст.40 Закону).
Відповідно до  ст. 41 Закону України №1058-IV до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються, зокрема, суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески в межах встановленої законодавством максимальної величини заробітної плати (доходу), з якої сплачуються страхові внески, а після набрання чинності  Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування"  - максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначеної відповідно до закону.
Відповідно до частини 4  ст. 42 Закону України №1058-IV у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, перерахунок пенсії проводиться з урахуванням не менш як 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати (доходу), з якої обчислена пенсія.
За бажанням пенсіонера перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в  частині першій  статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії.
У разі якщо застрахована особа після призначення (перерахунку) пенсії має менш як 24 місяці страхового стажу, перерахунок пенсії проводиться не раніше ніж через два роки після призначення (попереднього перерахунку) з урахуванням страхового стажу після її призначення (попереднього перерахунку) та заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію.
Якщо пенсіонер, який продовжував працювати, набув стажу, достатнього для обчислення пенсії відповідно до  частини першої  статті 28 цього Закону, за його заявою проводиться відповідний перерахунок пенсії незалежно від того, скільки часу минуло після призначення (попереднього перерахунку) пенсії, з урахуванням заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію.
Органи Пенсійного фонду щороку з 1 квітня без додаткового звернення особи проводять перерахунок пенсії тим особам, які на 1 березня року, в якому здійснюється перерахунок, набули право на проведення перерахунку, передбаченого абзацами першим - третім цієї частини, на найбільш вигідних умовах.  Порядок  такого перерахунку пенсії встановлюється правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.
Обчислення страхового стажу, який дає право на перерахунок пенсії відповідно до цієї статті, здійснюється не раніше дня, що настає за днем, по який обчислено страховий стаж під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії.
Дія цієї частини не поширюється на пенсіонерів, яким призначено пенсію за вислугу років на умовах, передбачених  Законом України  "Про пенсійне забезпечення", та які не досягли віку, встановленого  статтею 26  цього Закону.
За змістом підпункту 3 пункту 2.1 Порядку №22-1  для підтвердження заробітної плати відділом персоніфікованого обліку надаються індивідуальні відомості про застраховану особу за період з 01 липня 2000 року.
За змістом пунктів 4.1, 4.3. розділу ІV Порядку №22-1 орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії при зверненні особи з відповідною заявою. Не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.
Після надходження даних про сплату страхових внесків за останній місяць роботи, що передує місяцю подання заяви про призначення пенсії, протягом місяця проводиться перерахунок пенсії з урахуванням цього періоду з дати призначення пенсії.
Системний аналіз викладених правових норм надає підстави стверджувати, що органи ПФУ наділені компетенцією здійснювати перевірку відомостей про особу, зокрема при вирішенні питання щодо наявності правових підстав для перерахунку пенсії, і реалізація такого обов`язку покликана забезпечити непорушне конституційне право кожного на пенсійне забезпечення, а після надходження даних про сплату страхових внесків за останній місяць роботи, що передує місяцю подання заяви про перерахунок пенсії, протягом місяця має обов`язок провести перерахунок пенсії, з урахуванням цього періоду.
Згідно  матеріалів справи та розрахунку стажу для обчислення пенсії період з 01.11.2009р. по 31.08.2011р. – 1 рік 10 місяців 00 днів, наступний період вказано 01.09.2011р. по 31.08.2012р. – 1 рік 0 місяців 0 днів.
Тобто період з 01.11.2009 року по 31.08.2012 року, який взагалі складає 2 роки 10 місяців, пенсійним органом був поділений на 1 рік 10 місяців та на 1 рік 0 місяців, що суперечить чинному законодавству. 
Суд зазначає, що позивач звернувся за перерахунком пенсії 11.11.2011р., а отже, має право на зарахування до страхового стажу та заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії за період роботи з 01.11.2009р. по 31.10.2011р., що дорівнює 24 місяці, оскільки у відповідності до ч.4 ст. 42 Закону України №1058-IV перерахунок пенсії проводиться з урахуванням не менш як 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати (доходу), з якої обчислена пенсія.
Відтак, суд приходить до висновку, що відповідач безпідставно відмовив позивачу у перерахунку пенсії для обчислення пенсії заробітку у відповідності до ст. 42 Закону України №1058-IV, а тому рішення №5253 про відмову в перерахунку пенсії є протиправним. 
Разом з тим, судом встановлено, що у період з 01.05.1995 року по 01.11.2009 року управлінням здійснено перерахунок пенсії з урахуванням заробітної плати, що вбачається з розрахунку стажу Форми РС-право, а отже в цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню. 
Щодо обраного позивачем способу захисту порушеного права, а саме: зобов`язання провести перерахунок пенсії, врахувавши заробітну плату (дохід) за весь період страхового стажу, починаючи з 01.05.1995 року по 31.08.2012 року та виплатити несплачену різницю сум пенсії, суд зазначає, що в даному випадку вчинення дій суб`єктом владних повноважень є способом реалізації наданої суб`єкту владних повноважень компетенції та не тягнуть за собою настання будь-яких негативних наслідків для особи, правові наслідки для позивача тягне акт індивідуальної дії – рішення Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області №5253 про відмову в перерахунку пенсії. 
Згідно з частиною 2  статті 9 КАС України  суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього  Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Отже достатнім та необхідним способом захисту порушеного права позивача є визнання протиправним та скасування рішення Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області №5253 про відмову в перерахунку пенсії. 
Крім того, суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 11.11.2011 року про перерахунок пенсії згідно ч.4 ст. 42 Закону України №1058-IV з урахуванням періоду з 01.11.2009 р. по 31.10.2011 року, зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 01.09.2012 року про перерахунок пенсії згідно ч.4 ст. 42 Закону України №1058-IV з урахуванням періоду з 01.11.2011 р. по 31.08.2012 року.  
У відповідності до вимог частини першої  статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України  кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених  статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до ч.3   ст.2 КАС України   у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені   Конституцією   та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед   законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про часткове задоволення позову.
Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Ураховуючи наведене, колегія суддів не знаходить правових підстав для задоволення апеляційної скарги і відповідно для скасування оскаржуваного судового рішення, оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, правові висновки суду першої інстанції скаржником не спростовані.
Керуючись 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
                                                                    ПОСТАНОВИВ  :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 10 січня 2022 р. у справі № 200/14841/21 - залишити без задоволення.                                                                 
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 10 січня 2022 р. у справі № 200/14841/21 - залишити без змін.                                                                                      
Повне судове рішення складено 18 жовтня 2022 року.    
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя                                                                                А.А. Блохін

Судді                                                                                                     Т.Г. Гаврищук

                                                                                                               І.В. Сіваченко