Дата документу  Справа № 336/8795/21 

ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Єдиний унікальний №336/8795/22                                                Головуючий в 1 інст. Щаслива О.В.
Провадження №33/807/576/22                                                Доповідач в 2 інст. Тютюник М.С.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2022 року                                                 місто Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Тютюник М.С., за участю адвоката Шевченко А.В., розглянувши в залі Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Шевченко А.В. на постанову Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 21 вересня 2022 року, якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, стягнуто судовий збір. 

       
Згідно з оскаржуваною постановою, 19 жовтня 2021 року, о 01 годині 27 хвилин, ОСОБА_1 , під час керування автомобілем марки ВАЗ 2112, державний номер НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, на що вказували звужені зіниці очей, які не реагують на світло, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, біля будинку № 26 по вул. Чарівній в м. Запоріжжі був зупинений співробітниками Управління патрульної поліції. Від проведення у встановленому законом порядку огляду на стан сп`яніння у медичному закладі відмовився, чим порушив п. 2.5 «Правил дорожнього руху України».
Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, адвокат Шевченко А.В. звернулася до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій зазначила, що з постановою суду не згодні з огляду на наступне. Так, працівники поліції зупинили автомобіль під керування ОСОБА_1 , не провівши жодного огляду висунули звинувачення щодо наявності ознак наркотичного сп`яніння. При цьому, вимога поліцейських щодо проходження обстеження не грунтувалась на фактичних обставинах та була безпідставною, тому порушень з боку водія не було. Також, протокол складено без присутності ОСОБА_1 , направлення на огляд водію не вручалося, відео фіксація не велась як зазначено в протоколі, жодних прав ОСОБА_1 не роз`яснювалось.
Просить постанову суду скасувати, провадження у справі відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.
Враховуючи обізнаність ОСОБА_1 про час та дату судового засідання в суді апеляційної інстанції, та присутність захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - адвоката Шевченко А.В., яка зазначила про можливість розгляду апеляційної скарги за відсутності ОСОБА_1 , суддя вважає за можливе розглянути справу за відсутністю ОСОБА_1 , що не суперечить положенням ч. 6 ст. 294 КУпАП України.
Вивчивши матеріали справи, заслухавши думку адвоката Шевченко А.В., яка підтримала апеляційну скаргу, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню у зв`язку з наступним.

Так, відповідно до ст.ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Як вбачається із постанови судді місцевого суду ОСОБА_1  притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАп за відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. 
Однак, з таким висновком суду апеляційна інстанція не може погодитися у зв`язку з наступним.
Так, перевіривши наведені фактичні обставини справи та дослідивши наявні в матеріалах провадження докази, суд апеляційної інстанції погоджується із наведеними доводами апеляційної скарги, оскільки матеріали провадження не здатні спростувати позицію ОСОБА_1 про недотримання працівниками поліції вимог ст. 266 КУпАП.
Так, умови та послідовність дій поліцейських по виявленню у водіїв транспортних засобів ознак, зокрема, наркотичного сп`яніння визначені ст. 266 КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проведення такого огляду, затвердженим постановою КМ України від 17 грудня 2008 р. N 1103 (в подальшому Порядок № 1103) та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 (в подальшому Інструкція № 1452/735).
Відповідно до ч. 2 розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
У ч. 4 розділу І вказаної Інструкції зазначено, що ознаками наркотичного сп`яніння є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.
Відповідно до пункту 12 розділу ІІ Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного сп`яніння згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
З оглянутого відеозапису не вбачається наявність явних ознак наркотичного чи будь-якого сп`яніння у  ОСОБА_1 , його мова чітка, адекватна поведінка. 
На відеозаписі зафіксовано, що працівник поліції запитує у ОСОБА_1 про вживання ним алкоголю чи наркотичного засобу, що заперечує останній. Працівник патрульної поліції зазначає про наявні припущення щодо перебування водія або у стані алкогольного або наркотичного сп`яніння, при цьому не визначає ознаки певного сп`яніння у ОСОБА_1 , від чого залежить дотримання процедури огляду на стан сп`яніння, визначений у ст. 266 КУпАП. 
З оглянутого відео: працівник патрульної поліції, перевіривши відомості стосовно особи ОСОБА_1 , повідомляє, що відносно нього вже було складено два протоколи за відмову від огляду і, після запитання з боку водія щодо ознак сп`яніння, працівник патрульної поліції, посилаючись на наявність попередніх протоколів, називає ознаки сп`яніння: мова не така, виражене тремтіння пальців рук.
Отже, працівник поліції назвав ознаки сп`яніння у ОСОБА_1 лише після документальної перевірки особи ОСОБА_1 у базі даних на предмет минулих притягнень до адміністративної відповідальності. 
Вищенаведене переконує апеляційний суд, що зафіксовані на відео обставини щодо підозр перебування водія у стані не визначеного сп`яніння вочевидь не відповідають відомостям, викладеним у протоколі про адміністративне правопорушення стосовно перебування ОСОБА_1 у стані саме наркотичного сп`яніння з зазначенням відповідних ознак.

Вказані обставини впливають на встановлену ст. 266 КУпАП процедуру огляду на стан алкогольного або наркотичного сп`яніння і недотримання вказаної процедури є суттєвим порушенням. 

Сукупність наведених вище обставин переконують суд у штучності створеної ситуації, і вочевидь не слугують підтвердженням провини ОСОБА_1 за викладених у протоколі про адміністративне правопорушення фактичних обставин.
З урахуванням наведеного та приймаючи до уваги вимоги ч. 1, ч. 2, ч. 5 ст. 266 КупАП апеляційний суд дійшов висновку, що запропонований працівниками поліції порядок огляду на стан сп`яніння не відповідає законодавчо встановленій процедурі, що є підставою для визнання факту відмови  ОСОБА_1 від огляду на стан сп`яніння недійсним.
Крім того, матеріали справи не містять дані щодо відсторонення  ОСОБА_1 від керуванням транспортним засобом, що додатково свідчить про неналежне виконання працівниками патрульної поліції вимог Інструкції № 1452/735.
Враховуючи вищевикладені обставини, приходжу до висновку про недоведеність матеріалами справи об`єктивної сторони інкримінованого  ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а відтак і відсутність в його діянні складу даного адміністративного правопорушення, оскільки у відповідності до вимог ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
При цьому, слід окремо зауважити, що справа про адміністративне правопорушення, з урахуванням загального характеру законодавчого положення, а також профілактичної та каральної мети стягнень, є притаманним кримінальному провадженню, а отже і сам зміст складеного протоколу має відповідати вимогам для змісту обвинувального акту, зокрема і чіткого викладу фактичних обставин та конкретності інкримінованого правопорушення.
Наведена позиція покликана усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка згідно ст.9 Конституції України, ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», є частиною національного законодавства, зокрема викладену у рішеннях у справах «Надточій проти України», «Лучанінова проти України».
Інші доводи апеляційної скарги фактично зводяться до непогодження з обставинами, викладеними в протоколі про адміністративне правопорушення, що за вже встановлених порушень, суттєво не впливають на висновки суду апеляційної інстанції.
Таким чином, вважаю необхідним постанову судді скасувати, а провадження у справі про притягнення  ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу даного адміністративного правопорушення в діях останнього.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу адвоката Шевченко А.В. задовольнити.

Постанову судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 21 вересня 2022 року, якою  ОСОБА_1  визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати.

Постановити нову, якою закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно  ОСОБА_1  за ч.1 ст.130 КУпАП на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького 
апеляційного суду                                                        М.С. Тютюник