П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

25 жовтня 2022 р.	м.Одеса	Справа № 420/5492/19	

Категорія: 1050000000                                                                                                                                                                                                         Головуючий в 1 інстанції: Аракелян М.М.
                                                                                       Місце ухвалення: м. Одеса
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого  –  Лук`янчук О.В.
суддів              –  Бітова А. І.
                                  –  Ступакової І. Г.                       

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19 серпня 2022 року по справі за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про визнання протиправною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И Л А :

Головне управління ПФУ в Одеській області звернулося до суду з позовом до Управління державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції в Одеській області, у якому позивач просить суд визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Заліпаєва Юрія Валерійовича від 03.09.2019 ВП №58535369 про накладення штрафу у розмірі 10 200 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 05.12.2018 року у справі №1540/4759/18 ГУ ПФУ в Одеській області 20.02.2019 року проведено перерахунок пенсії з 01.01.2018 року на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1     за нормами, чинними станом на 01.03.2018 року. Внаслідок проведеного перерахунку    розмір пенсії з    01.03.2019 року становить 12683,16 грн. При цьому, доплата за період з 01.01.2018р. по 11.02.2019р. в сумі 5112,36грн. буде виплачена згідно з Порядком погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затвердженим  постановою КМУ від 22.08.2018 № 649, та Порядком ведення обліку рішення суду у реєстрі рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою, затвердженою Правлінням Пенсійного фонду України від 26.09.2018 № 20-1, про що позивач повідомив виконавчий орган. 
Не дивлячись на це, державний виконавець 11.06.2019 року прийняв постанову ВП №58535369 про накладення на позивача штрафу за невиконання рішення суду у розмірі 5100грн. (яка наразі оскаржується в суді, справа №420/3902/19), а 03.09.2019 року - оскаржувану постанову, якою на позивача накладений штраф вже у розмірі 10200грн.    Позивач переконаний, що не може вважатись невиконанням судового рішення без поважних причин те, що доплата у сумі 5112,36грн. буде виплачена    за окремою бюджетною програмою. Таким чином, державним виконавцем під час винесення оскаржуваної постанови не враховано факт повного виконання рішення ГУ ПФУ в Одеській області.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 19 серпня 2022 року у задоволенні адміністративного позову     Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про визнання протиправною та скасування постанови     відмовлено повністю.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління ДПС в Одеській області подало апеляційну скаргу, в якій зазначає про неповне з`ясування судом першої інстанції обставин справи, невірне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права, а тому просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
В своїй скарзі апелянт зазначає, що при вирішенні спору судом першої інстанції не надано належної правової оцінки посиланням позивача на те, що залишок доплати до пенсії ОСОБА_1 за період з 01.01.2018р. по 11.02.2019р. в сумі 5112,36 грн. підлягав виплаті третій особі згідно з Порядком погашення заборгованості з пенсійних виплат  за рішенням суду, затвердженим постановою КМУ від 22.08.2018р. №649, та Порядком ведення обліку рішення суду у реєстрі рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою, затвердженою правлінням ПФУ від 26.09.2018р. №20-1. Погашення заборгованості, нарахованої на виконання рішення суду по справі №1540/4759/18, здійснювався в межах бюджетних асигнувань, виділених на цю мету. У зв`язку з цим, висновок суду першої інстанції, що рішення суду від 05.12.2018 року не виконано територіальним органом ПФУ за відсутності на це поважних причин є необґрунтованим. 
Крім того, апелянт зазначає, що ГУ ПФУ в Одеській області 19.03.2021 року на виконання рішення суду від 05.12.2018 року по справі №1540/4759/18 виплатило ОСОБА_1 доплату за період з 01.01.2018 по 11.02.2019 рік в сумі 5112,36 грн.
Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підставі п.3 ч.1 ст.311 КАС України. 
Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного. 
Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 05.12.2018 року у справі  №1540/4759/18 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково; визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, щодо зменшення з 01.01.2018 року раніше призначеного ОСОБА_1 відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" основного розміру пенсії з 90% до 70% відповідних сум грошового забезпечення.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити з 01.01.2018 року здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", з урахуванням основного розміру пенсії у розмірі 90% відповідних сум грошового забезпечення, згідно з довідкою ІНФОРМАЦІЯ_1 за нормами чинними на 01.03.2018 року, а саме з врахуванням: посадового окладу у розмірі 8180,00 грн., окладу за військовим званням у розмірі 1480,00 грн., надбавки за вислугу років у розмірі - 4830,00 грн., а також з урахуванням: збільшення основного розміру пенсії (25%) в розмірі 3260,25 грн., підвищення або надбавок до пенсії: інвалід війни 3 групи виконання обов`язків в/с 3 групи (ст..7) - 435,60 грн., інвалід війни 3 групи виконання обов`язків в/с 3 групи - 50,00 грн., особливі заслуги (20%) - 290,40 грн.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області з 01.01.2018 року та до часу припинення відповідного права або зміни законодавства виплачувати ОСОБА_1  пенсію, призначену йому відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" з урахуванням основного розміру пенсії у розмірі 90% відповідних сум грошового забезпечення, згідно з довідкою ІНФОРМАЦІЯ_1 за нормами чинними на 01.03.2018 року, а саме з врахуванням: посадового окладу у розмірі 8180,00 грн., окладу за військовим званням у розмірі 1480,00 грн., надбавки за вислугу років у розмірі - 4830,00 грн., а також з урахуванням: збільшення основного розміру пенсії (25%) в розмірі 3260,25 грн., підвищення або надбавок до пенсії: інвалід війни 3 групи виконання обов`язків в/с 3 групи (ст..7) - 435,60 грн., інвалід війни 3 групи виконання обов`язків в/с 3 групи - 50,00 грн., особливі заслуги (20%) - 290,40 грн.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області виплатити на користь ОСОБА_1 заборгованість по пенсії, яка виникла у зв`язку із зменшенням з 01.01.2018 року раніше призначеного розміру пенсії з 90% до 70% відповідних сум грошового забезпечення з 01.01.2018 року до дати початку виплати пенсі ОСОБА_1 з урахуванням основного розміру пенсії 90% відповідних сум грошового забезпечення.
В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
21.02.2019 року Одеським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист № 1540/4759/18.
05.03.2019 року старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Заліпаєвим Ю.В., за заявою про примусове виконання виконавчого листа №1540/4759/18 відкрито виконавче провадження №58535369 (а.с.22-23) та направлено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №58535369 від 05.03.2019 року на адресу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області. У зазначеній постанові було вказано про необхідність боржнику добровільно виконати рішення суду протягом 10 робочих днів.
Листом від 22.03.2022 року Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області повідомило Відділ виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, що Головним управлінням на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 05.12.2018 р. по справі №1540/4759/18, яке набрало законної сили відповідно до ухвали П`ятого апеляційного адміністративного суду від 12.02.2019 р., ОСОБА_1 20.02.2019 р. проведено перерахунок пенсії з 01.01.2018 р. відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", з урахуванням основного розміру пенсії у розмірі 90% відповідних сум грошового забезпечення, згідно з довідкою ІНФОРМАЦІЯ_1 за нормами чинними на 01.03.2018 року, а саме з врахуванням: посадового окладу у розмірі 8180,00 грн., окладу за військовим званням у розмірі 1480,00 грн., надбавки за вислугу років у розмірі - 4830,00 грн.,   збільшення основного розміру пенсії 25% - 3260,25 грн., підвищення пенсії особі з інвалідністю внаслідок війни ІІІ групи - 435,60 грн., щомісячної цільової грошової допомоги на прожиття - 50,00 грн. та пенсії за особливі заслуги перед Україною - 290,40 грн. Розмір пенсії ОСОБА_1 з 01.03.2019 року становить 12683,16 грн. Доплата пенсії з дня набрання рішенням суду законної сили, тобто з 12.02.2019 р. по 28.02.2019 р. в сумі 649,05 грн., зарахована на його поточний рахунок 05.03.2019. Доплата за період з 01.01.2018 по 11.02.2019 в сумі 5112,36 грн буде виплачена згідно з Порядком погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 № 649, та Порядком ведення обліку рішення суду у реєстрі рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою, затвердженим Правлінням Пенсійного фонду України від 26.09.2018 № 20-1. З наведених підстав, посилаючись на п.9 частини першої статті 39 Закону України від 02.06.2016 №1404 "Про виконавче провадження" ГУ ПФУ Одеській області просило закінчити виконавче провадження по виконавчому листу №1540/4759/18, виданому 21.02.2019 року Одеським окружним адміністративним судом.
11.06.2019 року старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Заліпаєвим Ю.В., в межах виконавчого провадження №58535369 прийнято постанову про накладення штрафу, якою на Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області за невиконання рішення суду накладено штраф у розмірі 5100,00 грн. та зобов`язано боржника виконати рішення протягом 10 робочих днів.
01.07.2019 року ГУ ПФУ в Одеській області направив відповідачу лист, який є аналогічним за змістом листу від 22.03.20219 року.
03.09.2019 року старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Заліпаєвим Ю.В., в межах виконавчого провадження № 58535369 прийнято постанову про накладення штрафу, якою на Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області за повторне невиконання рішення суду без поважних причин накладено штраф у розмірі 10 200,00 грн на підставі ст.ст. 63, 75 ЗУ «Про виконавче провадження».
Не погоджуючись із вищезазначеною постановою, позивач оскаржив її до суду.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що в даному випадку застосування відповідачем до позивача штрафу суд вважає обґрунтованим та правомірним, оскільки ГУ ПФУ в Одеській області не надано суду жодного доказу на підтвердження вчинення дій, спрямованих на виплату заборгованості по пенсії, зокрема направлення відповідного пакету документів до Пенсійного фонду України на розгляд до уповноваженої комісії, як це передбачено п.5 Порядком №649.               
Надаючи правову оцінку рішенню суду першої інстанції з урахуванням доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.
Як передбачено статтею 129 Конституції України, основними засадами судочинства є обов`язковість судового рішення.
Відповідно до ст.ст.14, 370 Кодексу адміністративного судочинства України    судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» (надалі Закон №1404-VIII), визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього    Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Відповідно до частини першої статті 5 Закону №1404-VIII примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців).
Згідно з частиною першою статті 18 Закону №1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Частино 5    ст.26 Закону №1404-VIII    передбачено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати    декларацію про доходи  та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.
Частиною 6 ст.26 Закону №1404-VIII    визначено, що за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).
Відповідно до положень ч.1,2 ст.63 Закону України «Про виконавче провадження», за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою ст.26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником.
Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.
У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.
Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.
Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, вперше державним виконавцем постановою №58535369 від 11.06.2022 року на позивача накладено штраф у розмірі 5 100,00 грн. за невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення суду по справі №1540/4759/18, а також зобов`язано боржника виконати рішення протягом 10 робочих днів.
Вказана постанова від 11.06.2022 року була оскаржена ГУ ПФУ в Одеській області в судовому порядку.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 18.07.2019 р. по справі №420/3902/19, яке набрало законної сили 13.11.2019 р., у задоволенні адміністративного позову ГУ ПФУ в Одеській області про визнання протиправним та скасування постанови ВП №58535369 від 11.06.2019 року про накладення штрафу в розмірі 5 100,00 грн. відмовлено.
При цьому, під час розгляду вказаної справи суд надав оцінку доводам ГУ ПФУ в Одеській області щодо проведення пенсійним органом ОСОБА_1 суми пенсії, нарахованої за період з 01.01.2018р. по 11.02.2019р., яка складає 5112,36 грн., згідно з Порядком погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затвердженим постановою КМУ від 22.08.2018 № 649; та дійшов до висновку, що рішення суду, яке набрало законної сили, добровільно та без поважних причин не виконане позивачем у повному обсязі, відповідних доказів виконання судові - не надано. Також суд зазначив, що невиконання рішення суду не може бути виправдане відсутністю бюджетних видатків.
Згідно із ч.1 та 2 ст.75 Закону України «Про виконавче провадження», у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.
У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.
Таким чином, накладення штрафу в подвійному розмірі є наслідком повторного невиконання рішення боржником без поважних причин у встановлений виконавцем строк.
Отже, невиконання боржником рішення суду лише без поважних на те причин, тягне за собою певні наслідки, встановлені нормами Закону України "Про виконавче провадження". Тобто на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.
Поважними, в розумінні наведених норм Закону України «Про виконавче провадження», можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.
Аналогічні праві висновки викладені у постанові Верховного Суду від 31 березня 2021 року у справі № 360/3573/20.
Поряд з цим, Верховний Суд у постанові від 31 травня 2021 року у справі № 560/594/20 зауважив, що невиконання пенсійним органом рішення суду дозволяє державному виконавцю вжити заходи реагування у вигляді накладення штрафу, проте необхідно встановити, що послугувало причиною до невиконання рішення суду на момент накладення штрафу. Якщо встановлено, що невиконання відбулось без поважних причин-наявні підстави для накладення штрафу, а у протилежному випадку (наявні реальні обставини, що є перешкодою до виконання), необхідно враховувати їх поважність та у кожному конкретному випадку виходити з цих обставин.
Слід зазначити, що належними діями ГУ ПФУ в  Одеській області стало б виконання рішення суду по справі №1540/4759/19 в строк, встановлений постановою про відкриття виконавчого провадження, після набрання рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 05.12.2018 року  законної сили.
Разом з тим, матеріали виконавчого провадження №58535369  свідчать, що навіть після прийняття державним виконавцем постанови від 05.03.2022 року боржником жодних дій щодо виконання рішення суду по справі №1540/4759/19 не вчинялось.
ГУ ПФУ в Одеській області обмежилося лише надсиланням 01.07.2019 року до органу ДВС листа, який є аналогічним за змістом листу від 22.03.2019 року.
При цьому, колегія суддів вважає за можливе не врахувати правові висновки Верховного Суду, що невиконання судового рішення управлінням ПФУ в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин, оскільки позивачем в рамках виконавчого провадження №58535369 в надісланих відповідачу листах від 22.03.2019р. та від 01.07.2019р. про наявність таких причин не зазначалося та відповідного документального підтвердження не надавалося.
Позивач зобов`язаний надавати державному виконавцю докази, які достеменно підтверджують невиконання рішення суду з поважних причин, зокрема, через відсутність коштів. Проте, таких доказів позивач державному виконавцю не надав.
Повна відсутність інформації у державного виконавця щодо обсягу коштів, які надішли на виконання судових рішень, обсягу коштів, які сплачені позивачем стягувачам в порядку черговості надходження судових рішень, що набрали законної сили, свідчить про непрозорість процесу задоволення позивачем вимог стягувачів у виконавчих провадженнях та робить неможливим для державного виконавця оцінити поважність причини невиконання судового рішення в конкретному виконавчому провадженні. При цьому обов`язок доведення поважності причини невиконання у повному обсязі судового рішення покладається на боржника, який повинен надати належні та переконливі докази наявності такої поважної причини.
Стосовно посилань апелянта на те, що судом першої інстанції не взято до уваги, що залишок доплати до пенсії ОСОБА_1 за період з 01.01.2018р. по 11.02.2019р. в сумі 5112,36 грн. підлягає виплаті третій особі згідно з Порядком погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду, затвердженим постановою КМУ від 22.08.2018р. №649, та Порядком ведення обліку рішення суду у реєстрі рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою, затвердженим правлінням ПФУ від 26.09.2018р. №20-1, то колегія суддів вважає їх необґрунтованими з огляду на наступне.
Так, п.п. 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України №649 від 22.08.2018р. «Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями судів» затверджено Порядок погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду. Установлено, що для виконання судових рішень, якими на органи Пенсійного фонду України покладені зобов`язання з нарахування (перерахунку) пенсійних виплат, що фінансуються з державного бюджету, виплата коштів, нарахованих за період до набрання судовим рішенням законної сили, здійснюється відповідно до Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затвердженого цією постановою.
Згідно п.3 вказаного Порядку боржник веде облік рішень у реєстрі рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою, відповідно до порядку, встановленого Пенсійним фондом України.
Разом з тим, постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.07.2020р. у справі №640/5248/19, якою змінено рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 листопада 2019 року, пункт 2 резолютивної частини рішення викладено у наступній редакції: «Визнати протиправними та нечинними пункти 1 та 2 постанови Кабінету Міністрів України від 22 серпня 2018 року № 649 «Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду».
Отже, до 22.07.2020р. Порядок №649 був чинний і боржник зобов`язаний був ним керуватись, тобто вчиняти певні активні дії з метою виконання рішення суду, зокрема: вести облік рішень у реєстрі рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою, подавати до Пенсійного фонду України документ, що підтверджує дату надходження судового рішення до боржника та інші документи і розрахунки згідно з Порядком, а комісія ПФУ повинна була розглянути ці документи та провести відповідну перевірку розрахунку.
Натомість, ні суду першої, а ні суду апеляційної інстанцій позивачем не надано доказів, які б свідчили про вчинення ним дій, зокрема, направлення до Пенсійного фонду України звернення щодо виділення коштів на погашення заборгованості на виконання рішення суду, чи роз`яснення процедури здійснення таких виплат враховуючи скасування пунктів 1 та 2 постанови Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 №649.
Після втрати чинності Порядком №649 будь-які інші нормативно-правові акти, які б встановлювали спеціальний порядок виконання рішень судів органами Пенсійного фонду України не приймались. А тому рішення суду мало виконуватись позивачем в загальному порядку.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що прийнята в рамках виконавчого провадження №58535369 постанова про накладення штрафу в розмірі 10 200,00 грн. від 03.09.2020р. є обґрунтованою, правомірною та скасуванню не підлягає.
Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для задоволення скарги позивача та скасування рішення суду першої інстанції колегія суддів не вбачає.
На підставі наведеного, колегія суддів доходить висновку, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Відповідно до  ст.316 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.
Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області залишити без задоволення.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19 серпня 2022 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення
                                                          Повний текст постанови складено та підписано 25 жовтня 2022 року. 

Головуючий суддя:                                                                                  О.В. Лук`янчук 

Суддя:                                                                                                     А. І. Бітов

Суддя:                                                                                                     І. Г. Ступакова