ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

28 вересня 2022 року 	м. Дніпро	справа № 160/18725/21	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді  Малиш Н.І. (доповідач),  суддів:  Баранник Н.П., Щербака А.А.,     
розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2021 року (суддя 1-ї інстанції Захарчук-Борисенко Н.В.) у справі №160/18725/21 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,- 

ВСТАНОВИВ:

12.10.2021 року позивач  звернувся до суду з позовною заявою до Військової частини НОМЕР_1 , в якій просить:
- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення позивача за період з 15.04.2016 року по 28.02.2018 року включно із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - січня 2008 року;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити на користь позивача індексацію грошового забезпечення за період з 15.04.2016 року по 28.02.2018 року включно із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення   січня 2008 року в сумі 75 446 гривень 87 копійок із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 «Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 року № 44, з урахуванням раніше виплачених сум;
- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення позивачу за період з 01.03.2018 року по 25.02.2019 року включно із застосуванням щомісячної фіксованої індексації 4082 гривні 33 копійки, відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити на користь позивача щомісячну фіксовану індексацію грошового забезпечення 4 082 гривні 33копійки за період з 01.03.2018 року по 25.02.2019 року включно в сумі 48 550 гривень 57копійок, відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078   із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 «Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 року № 44, з урахуванням раніше виплачених сум;
Позовні вимоги мотивовані протиправною бездіяльністю військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з 15.04.2016 року по 28.02.2018 року включно в сумі 75446,87 грн. із застосуванням січня 2008 року як базового місяця та за період з 01.03.2018 року по 25.02.2019 року включно із застосуванням щомісячної фіксованої індексації 4082,33 грн. Окрім того, позивач вважає, що через порушення строку виплати індексації грошового забезпечення він має право на компенсацію сум податку з доходів фізичних осіб.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2021 року позов задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення позивачу за період з 15.04.2016 року по 30.11.2018 року включно.
Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити на користь позивача індексацію грошового забезпечення за період з 15.04.2016 року по 30.11.2018 року включно із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 «Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 року № 44, з урахуванням раніше виплачених сум.
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Позивачем на вказане рішення суду подано апеляційну скаргу, в якій зазначає на порушення судом першої інстанції норм матеріального права  просить скасувати рішення суду в частині відмови зобов`язати відповідача застосувати при нарахуванні і виплаті індексації місяць, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення січня 2008 року та задовольнити позовні вимоги в цій частині.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом не враховано як правову позицію Верховного Суду з даних правовідносин так і норми матеріального права.
Відповідач  не скористався правом подання відзиву.
Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів ст. 311 КАС України.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що упродовж періоду з 15.04.2016 року по 25.02.2019 року включно позивач проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 та підпорядкованих їй підрозділах.
Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 28.01.2019 року № 3-РС позивача звільнено з військової служби у запас за підпунктом «а» пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу».
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 25.02.2019 року № 41 позивача виключено зі списків особового складу частини, всіх видів забезпечення та направлено для зарахування на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 .
09.07.2021 року позивач звернувся із письмовою заявою до відповідача та просив надати йому довідку про розміри основних та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення з 15.04.2016 року по 25.02.2019 року або витяг з роздавальних відомостей за період з 15.04.2016 року по 25.02.2019 року; довідку про розмір виплати індексації грошового забезпечення з 15.04.2016 року по 25.02.2019 року; копії карток особового рахунку про нараховане та виплачене грошове забезпечення позивача за період з 15.04.2016 року по 25.02.2019 року; розрахунок належної заявнику індексації грошового забезпечення за період з 15.04.2016 року по 25.02.2019 року з зазначенням базових місяців для розрахунку індексу споживчих цін та щомісячної фіксованої суми індексації грошового забезпечення; витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_1 про зарахування позивача до списків особового складу; витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_1 про здачу справ та посади та виключення позивача зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 ; довідку (підтвердження) про те, що позивач за період проходження служби у військової частини НОМЕР_1 не отримував відпустки відповідно до   ст. 12. Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».
Листом Військової частини НОМЕР_1 від 17.08.2021 року за вих. № 225/56/800/фс проінформована позивача про те, що нарахування та виплата індексації в період з 15.04.2016 року по 28.02.2018 року здійснювалося в межах фонду грошового забезпечення. При цьому для виплати індексації в січні 2016 року лютому 2018 року фінансового ресурсу в Міністерстві оборони України не було, фінансування на виплату індексації не здійснювалося. Індексація грошового забезпечення за період з 01.12.2018 року по 25.02.2019 року була нарахована та виплачена позивачу. З приводу компенсації за невикористані дні додаткової відпустки проінформовано, що таку виплату слід здійснювати на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, з огляду на що позивачу таку компенсацію нараховано не було. До зазначеного листа долучено довідку про виплачену індексацію грошового забезпечення за період з 15.04.2016 року по 25.02.2019 року; довідку про розмір грошового забезпечення за період 2016-2019 роки; копії карток особового рахунку про нараховане та виплачене грошове забезпечення за період 2016-2019 роки; витяг наказу командира військової частини НОМЕР_1 про звільнення та виключення зі списків особового складу.
Отримавши відмову у проведенні нарахування та виплати індексації грошового забезпечення, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Суд першої інстанції задовольняючи позов частково дійшов висновку, що не нарахування та не виплата позивачу індексації грошового забезпечення за період з 15.04.2016 року по 30.11.2018р. є протиправною, а тому необхідно зобов`язати відповідача вчинити такі дії, проте вважає, що зазначення конкретної суми належить до повноважень відповідача. Щодо іншого спірного періоду, встановлено нарахування відповідачем і виплати індексації.
Колегія суддів суду апеляційної інстанції переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги доходить висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Спірним у справі є визначення базового місяця при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів позивача за період з 15.04.2016 року по 25.02.2019 року та період, що підлягає індексації.
Частинами першою, другою, третьою статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.91 N 2011-XII   (далі -   Закон N 2011-XII) передбачено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.
До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.
Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених   Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначає Закон України "Про індексацію грошових доходів населення" N 1282-XII від 03.07.91     (далі -   Закон N 1282-XII).
Положеннями статті 1 Закону N 1282-XII визначено, що індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.
Згідно статті 2 Закону N 1282-XII індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення).
Статтею 4 Закону N 1282-XII визначено, що індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.
Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього   Закону.
Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.
Підвищення грошових доходів населення, у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.
У разі якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв`язку із індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 N 1078 затверджено Порядок проведення індексації грошових доходів населення, яким визначені правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення (далі - Порядок N 1078).
Відповідно до пункту 1 цього Порядку він визначає правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення і поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників.
Згідно із п. 1-1 Порядку N 1078 підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін.
Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка (застосовується з 01 січня 2016 року).
Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.
Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абзаці другому цього пункту.
Згідно з пунктом 2 Порядку N 1078 індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.
У пункті 4 Порядку N 1078 визначено, що у разі несвоєчасної виплати сум індексації грошових доходів громадян провадиться їх компенсація відповідно до законодавства.
Пунктом 5 Порядку N 1078 визначено, що у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.
З аналізу положень Закону N 2011-XII та Закону N 1282-XII   видно, що індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій щодо оплати праці. Через вимоги законодавства проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язком для всіх юридичних осіб-роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.
Враховуючи, що індексації підлягають всі грошові доходи населення, які не мають разового характеру, механізм індексації має універсальний характер. У свою чергу, правове регулювання виплати індексації визначає умови (коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації), з настанням яких виникає право на щомісячне отримання суми індексації у структурі заробітної плати (грошового забезпечення) до настання обставин (підвищення тарифних ставок, окладів), за яких виплата розрахованої суми індексації припиняється до повторного настання обставин, які обумовлюють наступне виникнення права на отримання індексації.
Щодо визначення базового місяця при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів позивача то колегія суддів вважає за потрібне зазначити таке.
Відповідно до положень пунктів 2, 5 Порядку N 1078 для визначення базового місяця для проведення індексації доходів необхідно обрати місяць, у якому заробітна плата працівника зросла за рахунок її постійних складових.
Отже, підставою для встановлення базового місяця індексації є підвищення посадових окладів особи. Тобто, початок відліку для обчислення індексу споживчих цін є місяць підвищення посадового окладу. З цього місяця значення індексу споживчих цін приймають за 1 або 100 відсотків, а приріст індексу розраховується з наступного місяця. При цьому, нарахування індексації проводиться в місяці, наступному за місяцем, у якому був офіційно опублікований індекс інфляції.
Згідно з пунктом 10-2 Порядку N 1078 для працівників, військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, яких переведено на іншу роботу (місце проходження служби) на тому самому підприємстві, в установі або організації, а також переведено на роботу на інше підприємство, в установу, організацію або іншу місцевість та у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці (умов проходження служби) у разі продовження такими особами роботи (проходження служби), для новоприйнятих працівників, військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, а також для тих, які використали відпустку для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відпустку без збереження заробітної плати (грошового забезпечення), передбачені законодавством про відпустки, обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення тарифної ставки (посадового окладу), за посадою, яку займає працівник, військовослужбовець, поліцейський, особа рядового і начальницького складу.
Аналіз наведених норм законодавства України дає підстави суду дійти висновку, що місяць, в якому відбулося підвищення оплати праці (суми її постійних складових), є базовим при проведенні індексації.
При цьому, визначення місяця для обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) почало залежати виключно від зміни розміру тарифної ставки (посадового окладу) тільки з 01 грудня 2015 року, після внесення змін до Порядку N 1078,   постановою Кабінету Міністрів України "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів" від 09.12.2015 за N 1013.
Постановою Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 N 1294 "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб"   затверджено схеми посадових окладів військовослужбовців.
Відповідно до пункту 13 указаної Постанови вона набрала чинності з 01.01.2008.
Вказана вище постанова діяла до дати набрання чинності   постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30.08.2017 N 704, якою встановлені нові розміри посадових окладів військовослужбовців, а саме: до 01.03.2018.
Отже, відповідно до положень Порядку N 1078 січень 2008 року є базовим місяцем для нарахування індексації грошового забезпечення позивача за період з 01.12.2015 по 28.02.2018.
Враховуючи зазначене, висновки суду першої інстанції щодо визначення базового місяця при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів позивача  є  помилковими.
Таким чином, для обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення позивача у період з 15.04.2015р по 28.02.2018року базовим місяцем є січень 2008 року.
Відсутність у відповідача фінансових ресурсів для покриття витрат з індексації грошового забезпечення, не може впливати на зміст та обсяг права позивача на отримання такої індексації, оскільки відповідне право гарантується законом, а проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін є безумовним обов`язком відповідача.
Зважаючи на викладене, колегія суддів суду апеляційної інстанції погоджується з доводами апеляційної скарги щодо обов`язку  відповідача провести нарахування та виплату позивачу індексації грошового забезпечення за період з 15.04.2016 року по 28.02.2018 року з визначенням базового місяця «січень 2008 року».
Висновки суду першої інстанції, які стосуються задоволення позовних вимог  періоду з 01.03.2018р по 30.11.2018р., є помилковими. 
Так, як зазначалося вище, з січня 2008 року посадовий оклад військовослужбовця не змінювався. Він змінився лише в березні 2018 року на підставі постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30 серпня 2017 року №704, якою встановлені нові розміри посадових окладів військовослужбовців.
Отже, відповідно до положень Порядку №1078, січень 2008 року є базовим місяцем для нарахування індексації грошового забезпечення позивача періоду, що тривав до 28 лютого 2018 року.
Стосовно індексації грошового забезпечення позивача у період з 1 березня 2018 року до 30 листопада 2018 року колегія суддів звертає увагу на таке.
За змістом позовної заяви позивач стверджує, що відповідач не виплачував йому суму індексацію грошового забезпечення з визначенням базового місяця «січень 2008 року» включно по 30.11.2018р.
За офіційними даними Державної служби статистики України у березні 2018 року щодо лютого того ж року індекс споживчих цін становив 101,1 відсотки, а поріг індексації розрахований наростаючим підсумком з 1 березня 2018 року до листопада 2018 року включно не перевищив 103 відсотки.
З довідки, виданої відповідачем, що є матеріалах справи (а.с. 28,29), вбачається, що у березні 2018 року посадовий оклад позивача збільшився з 605,00 грн до 2820,00 грн і, відповідно, підвищився його грошовий дохід.
Докази того, що розмір підвищення грошового доходу є нижчим за суму індексації, матеріали справи не містять.
Оскільки величина індексу споживчих цін з 1 березня 2018 року до 30 листопада 2018 року не перевищила порогу інфляції у розмірі 103 відсотка, у такому разі індексація грошових доходів населення не проводиться. Тому, протиправної бездіяльності відповідачем в спірному випадку допущено не було. 
З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що відсутні підстави для нарахування позивачу індексації грошового забезпечення за період з 1 березня 2018 року до 30 листопада 2018 року, як це зазначив суд першої інстанції.
Щодо доводів позивача про спірний  період до 25.02.2019р., то судом встановлено, що у період грудень 2018р., січень-лютий 2019р. відповідачем було нараховано та виплачено індексацію грошового забезпечення позивача.
У результаті допущеної помилки та неповного з`ясування  обставин справи, суд першої інстанції у своєму рішенні дійшов помилкового висновку про протиправну бездіяльність відповідача щодо ненарахування й невиплати позивачу індексації у спірному періоді з 1 березня 2018 року до 30 листопада 2018 року та неможливістю зобов`язати відповідача провести нарахування та виплату позивачу індексації грошового забезпечення за період з 15.04.2016 року по 28.02.2018 року з визначенням базового місяця «січень 2008 року».
Таким чином апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду першої інстанції скасуванню в частині оскарження з прийняттям нового судового рішення в цій частині про часткове задоволення позову.
Керуючись с.311, п.2 ч.1 ст.315, ст.317, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити частково.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2021 року у справі №160/18725/21 – скасувати в частині задоволених позовних вимог та в цій частині прийняти нове судове рішення.
Позов в цій частині задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) за період з 15.04.2016 року по 28.02.2018 року включно.
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) індексацію грошового забезпечення за період з 15.04.2016 року по 28.02.2018 року включно, із застосуванням базового місяця - “січень 2008 року”, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 «Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 року № 44, з урахуванням раніше виплачених сум.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
В іншій частині  Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2021 року у справі №160/18725/21 – залишити без змін.
Постанова  набирає законної сили з дати її прийняття  та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки визначені ст.ст 328, 329 КАС України.

Головуючий - суддя                                                                      Н.І. Малиш 

                               суддя                                                                      Н.П. Баранник 

                               суддя                                                                      А.А. Щербак