ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

27 вересня 2022 року 	м. Дніпро	справа № 340/3408/21	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Сафронової С.В. (доповідач),
                               суддів:  Чепурнова Д.В., Ясенової Т.І.,        
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Служби безпеки України в Кіровоградській області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 30.03.2022 року в адміністративній справі №340/3408/21 за позовом  ОСОБА_1 до Управління Служби безпеки України в Кіровоградській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язати вчинити певні дії,- 

В С Т А Н О В И В:

           ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить: визнати протиправною бездіяльність Управління СБУ в Кіровоградській області щодо не нарахування та невиплати середнього заробітку за час затримки розрахунку (компенсації за невикористані календарні дні соціальної додаткової відпустки, як учаснику бойових дій) при звільненні ОСОБА_1 за період з 27.11.2019 року по 14.06.2021 року включно; зобов`язати Управління СБУ в Кіровоградській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 27.11.2019 року по 14.06.2021 року включно.
          В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем при звільненні не проведено з позивачем вчасно повний розрахунок усіх видів забезпечення, а саме – не виплачено грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій. Позивач наголошує на тому, що 14.06.2021 року на виконання рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 09.02.2021 року у справі №340/2538/20 Управління СБУ в Кіровоградській області виплатило позивачу грошові кошти. Позивач вказує, що оскільки належні працівникові суми не були йому виплачені при звільненні, то відповідач повинен нести відповідальність за неповний розрахунок при звільненні, передбачений частиною 1 статті 117 КЗпП України, а саме сплатити середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.
          Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 30.03.2022 року позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Управління Служби безпеки України в Кіровоградській області щодо невиплати ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Стягнути з Управління Служби безпеки України в Кіровоградській області (код ЄДРПОУ 20001585) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) відшкодування за час затримки розрахунку при звільненні (середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні) у розмірі 24069,30 грн. У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.
          Відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції. В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.
          Письмовий відзив на апеляційну скаргу від позивача до суду апеляційної інстанції не надходив.
          Розгляд апеляційної скарги здійснено в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, як це передбачено статтею 311 Кодексу адміністративного судочинства України.
Здійснюючи перевірку оскарженого рішення суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
          Судом першої інстанції встановлено наступні обставини у справі: рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 09.02.2021 року у справі №340/2538/20 адміністративний позов ОСОБА_1 до УСБУ в Кіровоградській області задоволено. Зокрема, визнано протиправною бездіяльність Управління Служби безпеки України в Кіровоградській області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій, за період з 2015 року по 2019 рік; зобов`язано Управління Служби безпеки України в Кіровоградській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій, за період з 2015 року по 2019 рік.
          Задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що відповідачем допущена протиправна бездіяльність щодо не нарахування та невиплати середнього заробітку за час затримки розрахунку за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій за 2018 рік при звільненні позивача за період за період з 2015 року по 2019 рік. 
          Відповідно до статті 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені у статті 116 цього Кодексу.
                За приписами статті 116 КЗпП України   при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану нею суму.
                Частиною 1  статті 117 КЗпП України   визначено, що у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.
За результатами аналізу зазначених законодавчих норм Велика Палата Верховного Суду у справі № 821/1083/17 дійшла висновку, що умовами застосування частини 1 статті 117 КЗпП України   є невиплата належних звільненому працівникові сум у відповідні строки, вина власника або уповноваженого ним органу у невиплаті зазначених сум та відсутність спору про розмір таких сум. При дотриманні наведених умов підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При цьому, виходячи зі змісту трудових правовідносин між працівником та підприємством, установою, організацією, під “належними звільненому працівникові сумами” необхідно розуміти усі виплати, на отримання яких працівник має право станом на дату звільнення згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством для осіб, які перебувають у трудових правовідносинах з роботодавцем (заробітна плата, компенсація за невикористані дні відпустки, вихідна допомога тощо).
Згідно з частиною 2 статті 117 КЗпП України при наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.
          Колегія суддів звертає увагу, що право позивача на компенсацію за невикористані дні додаткової відпустки при звільненні підтверджено рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду у справі № 340/2538/20, яке відповідачем, в подальшому, було виконано. Спірним є питання наявності законних підстав для виплати середнього заробітку на підставі статті 117 КЗпП.
          Колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції врахував правові висновки Верховного Суду, застосувавши принципи справедливості та співмірності при визначенні суми середнього заробітку.
          Відповідно до статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.          
Зважаючи на те, що висновки суду першої інстанції відповідають обставинам справи, оскаржене рішення суду першої інстанції скасуванню не підлягає. Апеляційна скарга  має бути залишена без задоволення у зв`язку з тим, що наведені в ній доводи не знайшли свого підтвердження при її розгляді. 
Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України,-
П О С Т А Н О В И В:

                    Апеляційну скаргу Управління Служби безпеки України в Кіровоградській області- залишити без задоволення.
                    Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 30.03.2022 року в адміністративній справі №340/3408/21 - залишити без змін.
                    Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 27 вересня 2022 р. і оскарженню в касаційному порядку не підлягає згідно частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.
   
Головуючий - суддя                                                                      С.В. Сафронова 

                               суддя                                                                      Д.В. Чепурнов 

                               суддя                                                                      Т.І. Ясенова