УХВАЛА

04 жовтня 2022 року 
м. Київ
справа №300/8256/21
адміністративне провадження № К/990/26229/22 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Шарапи В.М., суддів Єзерова А.А., Чиркіна С.М., перевіривши касаційну скаргу Головного управління Держпраці в Івано-Франківській області на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 01.09.2022 у справі №300/8256/21 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Управління Держпраці у Львівській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Головне управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області, про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу №ЛВ9234/1358/ПД/АВ/ФС від 03.09.2021, -
В С Т А Н О В И В:
Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся 15.12.2021 в суд з позовом до Управління Держпраці у Львівській області про визнання протиправною та скасування постанови №ЛВ9234/1358/ПД/АВ/ФС від 03.09.2021 про накладення штрафу в розмірі 240 000,00 грн.
Справу розглянуто в порядку спрощеного позовного провадження.
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 13.05.2022 у задоволенні позову відмовлено.
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 01.09.2022 скасовано рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 13.05.2022 та ухвалено нове, яким позов задоволено частково.
Визнано протиправною та скасовано постанову про накладення штрафу №ЛВ9234/1358/ПД/АВ/ФС від 03.09.2021 у розмірі 240    000,00 грн.
В іншій частині позовних вимог - відмовлено.
На адресу Верховного Суду через підсистему Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний Суд» 27.09.2022 надійшла касаційна скарга Головного управління Держпраці в Одеській області (сформована у системі 26.09.2022), в якій скаржник просить скасувати постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 01.09.2022, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 13.05.2022 залишити в силі.
У касаційній скарзі скаржник стверджує про те, що ця справа підлягає касаційному оскарженню на підставі підпунктів «а», «в» пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України, зазначаючи, що зазначена касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, справа становить значний суспільний інтерес та має виняткове значення для нього, а відтак просить Верховний Суд прийняти до розгляду цю справу.
За правилами частини 1 статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Втім, у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з наступних підстав.
Пунктом 8 частини 2 статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Наведеним конституційним положенням кореспондує стаття 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів".
Згідно частини 1 статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Водночас, пунктом 2 частини 5 зазначеної норми процесуального закону обумовлено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Доведення вищезазначених обставин та, відповідно, права на касаційне оскарження судових рішень у справах незначної складності, покладається на особу, яка подає касаційну скаргу.
Відповідно до частини 4 статті 12 КАС України, виключно за правилами загального позовного провадження розглядаються справи у спорах: 1) щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом; 2) щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності; 4) щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 5) щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років".
У КАС України термін «розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб» вживається у значенні - розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення (пункт 24 частини 1 статті 4 КАС України).
Станом на 01.01.2021 прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2    270,00 грн (стаття 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» від 15.12.2020 №1082-IX).
Суд першої інстанції, врахувавши вимоги частин 3, 4 статті 257 КАС України, розглянув цю справу за правилами спрощеного позовного провадження. Враховуючи предмет спору, ця справа не належить до тих, які розглядаються виключно за правилами загального позовного провадження, оскільки сума щодо якої може бути заявлено вимогу про її стягнення на підставі оскаржуваного рішення відповідача (240    000,00 грн) не перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1    135    000,00 грн).
Як зазначено вище, процесуальний закон пов`язує можливість касаційного перегляду у справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження, тільки з тими юридичними фактами, вичерпний перелік яких викладений у підпунктах "а", "б", "в" та "г" пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України. Водночас обов`язок доведення наявності таких виняткових обставин покладається на особу, яка звертається до суду з касаційною скаргою.
Вказані критерії прийнятності касаційної скарги встановлені задля можливості забезпечення Верховним Судом ключової мети касаційного перегляду - виправлення судових помилок та усунення недоліків судочинства, що призвели до порушення прав учасників справи. Касаційний перегляд за своєю сутністю має екстраординарний характер і спрямований на забезпечення основоположних гарантій справедливого судового розгляду, які становлять зміст конституційного принципу верховенства права.
Втім, аналіз доводів касаційної скарги у цій справі, в сукупності з відображеними в судових рішеннях судів першої та апеляційної інстанцій обставинами справи, не дають підстав для висновку про наявність у даному випадку обставин, наведених у підпунктах «а», «в» пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України, позаяк скаржником не обґрунтовано належним чином в чому саме полягає фундаментальне значення саме цієї справи для формування єдиної правозастосовчої практики із зазначенням новітніх, проблемних, засадничих, раніше ґрунтовно не досліджуваних питань права, відповідь касаційного суду на які мала б надати нового, уніфікованого розуміння та застосування права як для сторін спору, так і для невизначеного, але широкого кола суб`єктів правовідносин, а також у касаційній скарзі не зазначено проблемних та виключних питань, вирішення яких дало б змогу сформувати уніфіковане розуміння у застосуванні норм права. 
Поза тим, у касаційній скарзі скаржник звертає увагу суду касаційної інстанції, що при ухвалені оскаржуваних судових рішень, судами першої та апеляційної інстанцій не враховано правових висновків, викладених у постановах Верховного Суду.
Однак оцінюючи посилання на зазначену судову практику, варто зауважити наступне:
- висновки, викладені у постанові Верховного Суду України від 04.10.2016 по справі №810/7161/14 (предмет спору - скасування податкового повідомлення-рішення) не можуть бути враховані при перегляді оскаржуваних судових рішень у цій справі, позаяк правовідносини у згаданій справі та розглядуваній справі не є подібними;
- висновки, викладені у решті постанов Верховного Суду також стосуються оцінки судом інших фактичних обставин, що унеможливлює використання висновків Верховного Суду в межах даних правовідносин. Зокрема, мова йде про постанови від 24.01.2019 у справі №592/5576/17 (щодо скасування постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності за частиною другою статті 122 КУпАП), від 27.02.2018 у справі №808/6079/14 (щодо визнання протиправними дії Державної податкової інспекції стосовно проведення коригувань показників податкової звітності), від 29.04.2020 по справі №826/16738/17 (де встановлено факт виплати позивачем заробітної плати працівникам без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків, в той час як у розглядуваній справі №300/8256/21 суди не встановлювали факту таких виплат).
У підсумку Верховний Суд зауважує, що вичерпний перелік судових рішень, які можуть бути оскаржені до касаційного суду, жодним чином не є обмеженням доступу особи до правосуддя чи перепоною в отриманні судового захисту, оскільки встановлення законодавцем «розумних обмежень» в праві на звернення до касаційного суду не суперечить практиці Європейського суду з прав людини та викликане виключно особливим статусом Верховного Суду, розгляд скарг яким покликаний забезпечувати формування єдиної правозастосовної практики, а не можливість перегляду будь-яких судових рішень.
Відповідач на підтвердження своєї позиції фактично зазначає про необхідність здійснити переоцінку встановлених судами у справі обставин, а також надати перевагу одним доказам над іншими, що виходить за межі повноважень суду касаційної інстанції згідно з положеннями частини 2 статті 341 КАС України.
Отже, скаржником не зазначено умов, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України, за наявності яких можливе оскарження судових рішень у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження.
За такого правового врегулювання та обставин справи підстави для відкриття касаційного провадження відсутні.
Відповідно до вимог пункту 1 частини 1 статті 333 КАС України, суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
На підставі викладеного, керуючись статтями 12, 328, 333 КАС України, Верховний Суд -
У Х В А Л И В:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Держпраці в Івано-Франківській області на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 01.09.2022 у справі №300/8256/21 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Управління Держпраці у Львівській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Головне управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області, про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу №ЛВ9234/1358/ПД/АВ/ФС від 03.09.2021.
Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами надіслати особі, яка подала касаційну скаргу.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена.

Судді	В.М. Шарапа	
 	А.А. Єзеров	
 	С.М. Чиркін