Ухвала                                                                  
 
19 жовтня 2022 року
 
м. Київ
 
справа № 947/3673/20
провадження № 61-14285св21
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
 
головуючого - Луспеника Д. Д.,
суддів:  Воробйової І. А., Гулька Б. І., Коломієць Г. В. (суддя-доповідач), Черняк Ю. В.,            
 
учасники справи:
 
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідачі: Державна казначейська служба України, Офіс Генерального прокурора, Управління Служби Безпеки України в Закарпатській області,
 
розглянув клопотання Державної казначейської служби України та Офісу Генерального прокурора про розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторін,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У лютому 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державної казначейської служби України, Офісу Генерального прокурора, Управління Служби Безпеки України в Закарпатській області (далі - УСБУ          в Закарпатській області ) про відшкодування шкоди.
 
Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 19 травня 2020 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.
Стягнуто з Державної казначейської служби України за рахунок Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_1 відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, затримання та тримання під вартою, відсторонення від посади, у розмірі 2 900 000,00 грн. 
Зобов`язано Державну казначейську службу України списати у безспірному порядку з єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України кошти у розмірі 2 900 000,00 грн на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, затримання та тримання під вартою, відсторонення від посади.
 
Постановою Одеського апеляційного суду від 28 липня 2021 року апеляційну скаргу Головного управління Державної казначейської служби України                в Одеській області задоволено частково, апеляційну скаргу Офісу Генерального прокурора задоволено частково, рішення Київського районного суду м. Одеси від 19 травня 2020 року  скасовано.
Позов ОСОБА_1 задоволено частково.
Стягнуто з держави Україна за рахунок коштів Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 245 400,00 грн на відшкодування моральної шкоди.
Стягнуто з держави Україна за рахунок коштів Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 161 000,00 грн на відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.
У задоволені решти позовних вимог відмовлено.
 
У серпні 2021 року Державна казначейська служба України подала до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог.
 
У серпні 2021 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати постанову апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.
 
У вересні 2021 року Офіс Генерального прокурора подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати постанову апеляційного суду в частині задоволення позовних вимог про стягнення витрат на правову допомогу та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.
 
Ухвалою Верховного Суду від 03 вересня 2021 року касаційну скаргу Державної казначейської служби України залишено без руху та надано строк для усунення недоліків касаційної скарги.
 
Ухвалою Верховного Суду від 03 вересня 2021 року відкрито касаційне провадження у справі за касаційною скаргою ОСОБА_1 , витребувано матеріали цивільної справи із суду першої інстанції.
 
Ухвалою Верховного Суду від 22 вересня 2021 року відкрито касаційне провадження у справі за касаційною скаргою Державної казначейської служби України, витребувано матеріали цивільної справи із суду першої інстанції.
 
Ухвалою Верховного Суду від 22 вересня 2021 року касаційну скаргу Офісу Генерального прокурора залишено без руху та надано строк для усунення недоліків касаційної скарги.
 
Ухвалою Верховного Суду від 04 жовтня 2021 року відкрито касаційне провадження у справі за касаційною скаргою Офісу Генерального прокурора, витребувано матеріали цивільної справи із суду першої інстанції.
 
У  жовтні 2021 року справа надійшла до Верховного Суду.
 
У жовтні 2021 року Управління Служби Безпеки України в Закарпатської області та Офіс Генерального прокурора подали відзиви на касаційну скаргу ОСОБА_1 , в яких просили відмовити у задоволенні касаційної скарги ОСОБА_1 .
 
Ухвалою Верховного Суду від 17 серпня 2022 року справу призначено до судового розгляду.
 
У задоволенні клопотань Державної казначейської служби України та Офісу Генерального прокурора про розгляд справи з викликом сторін необхідно відмовити з таких підстав.
 
Частиною третьою статті 3 ЦПК України визначено, що провадження                      в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Процедура допуску скарг до розгляду та провадження виключно з питань права, на відміну від того, що стосується питань фактів, може відповідати вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, навіть якщо скаржнику не була надана можливість бути особисто заслуханим судом касаційної інстанції, за умови, якщо відкрите судове засідання проводилось у суді першої інстанції і якщо суди вищої інстанції не мають повноважень встановлювати факти справи, а тільки тлумачити відповідні юридичні норми.
 
Частиною першою статті 402 ЦПК України передбачено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу. 
 
У разі необхідності учасники справи можуть бути викликані для надання пояснень у справі.
 
Питання виклику учасників справи для надання пояснень у справі вирішується Верховним Судом з огляду на наявність необхідності у таких поясненнях.
 
Положення частин п`ятої та шостої статті 279 ЦПК України, якою врегульовано особливості розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження в суді першої інстанції, не застосовуються при касаційному розгляді, оскільки суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права та не вирішує питань доказування у справі і не встановлює обставин справи.
 
Відповідно до частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи.
 
Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово висловлювався з приводу відсутності публічних слухань у судах касаційної інстанції. Вочевидь, «публічний характер провадження у судових органах, згаданих у пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, захищає учасників справи від здійснення правосуддя таємно, поза контролем громадськості та є також одним із засобів збереження довіри до судів вищих і нижчих ланок. Публічність через прозорість, яку вона надає правосуддю, сприяє досягненню мети пункту 1 статті 6, а саме справедливому судовому розгляду, гарантія якого є одним із основних принципів будь-якого демократичного суспільства у сенсі Конвенції» (рішення від 08 грудня 1983 року у справі «Axen v. Germany», заява № 8273/78), § 25).
 
Проте публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку, зокрема і в суді касаційної інстанції. Так, у вказаній справі зазначена гарантія була забезпечена у судах першої й апеляційної інстанцій. Зокрема тому ЄСПЛ не визнав порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції відсутність публічного розгляду у Федеральному суді Німеччини, який, як              і Верховний Суд в Україні, вирішував винятково питання права (рішення               у справі «Axen v. Germany», § 28).
 
У випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. Заявник не представив переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання. 
 
Зрештою, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи. 
 
Оскільки суд касаційної інстанції у межах касаційного провадження не приймав рішення про виклик осіб, які беруть участь у справі, для надання пояснень у справі, і такої необхідності колегія суддів не вбачає, то підстав для розгляду справи з викликом сторін суд касаційної інстанції не знаходить. 
 
Повідомлення учасників справи про час і місце розгляду справи здійснено шляхом розміщення інформації на офіційному вебпорталі судової влади.
Керуючись статтею 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Відмовити у задоволенні клопотань Державної казначейської служби України та Офісу Генерального прокурора про розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторін.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту прийняття і оскарженню не підлягає.
 
Головуючий  	Д. Д. Луспеник    	
Судді:   	І. А. Воробйова     Б. І. Гулько     Г. В. Коломієць      Ю. В. Черняк