ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2022 року 
м. Київ

справа № 0940/1481/18
адміністративне провадження № К/9901/17085/19  
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Бившевої Л.І.,
суддів: Гончарової І.А.,  Олендера І.Я., 

розглянув у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами касаційну скаргу Головного управління ДФС в Івано-Франківській області на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від   26.04.2019 (головуючий суддя Макарик В.Я., судді: Глушка І.В., Коваля  Р.Й.) у справі №  0940/1481/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Комфорт-Вест" до Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області, Державної фіскальної служби України про визнання протиправним і скасування рішень, 

У С Т А Н О В И В:

ТОВ "Комфорт-Вест" звернулося до суду з позовом до Головного управління ДФС в Івано-Франківській області, Державної фіскальної служби України про визнання протиправними та скасування рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 21.05.2018 №  713267/32605414 про відмову у реєстрації податкової накладної від 04.09.2017 №  4 в Єдиному реєстрі податкових накладних, рішення комісії Державної фіскальної служби України з питань розгляду скарг від 04.06.2018 №  9056/32605414/2 про залишення скарги без задоволення та рішення комісії без змін; зобов`язання зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних, видану ТОВ  "Комфорт-Вест" податкову накладну від 04.09.2017 №  4 днем її подання.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 18.10.2018 задоволено повністю адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Комфорт-Вест" до Державної фіскальної служби України, Головного управління ДФС в Івано-Франківській області   про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання до вчинення дій.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління ДФС в Івано-Франківській області та Державна фіскальна служба України 19.11.2018 (вхідний штамп суду) подали апеляційну скаргу. Разом з апеляційною скаргою було надано платіжне доручення від 12.11.2018 №190 про сплату судового збору.

Восьмий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 10.12.2018 залишив апеляційну скаргу без руху та надав скаржникам строк тривалістю п`ять днів з моменту отримання копії ухвали для надання документа про сплату судового збору. 

27.12.2018 на адресу апеляційного суду було надіслано клопотання Державної фіскальної служби України про продовження строку для усунення недоліків.

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 04.01.2019 клопотання Державної фіскальної служби України про продовження встановленого судом процесуального строку для усунення недоліку апеляційної скарги задоволено. Продовжено апелянту строк для усунення недоліку поданої апеляційної скарги на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 18.10.2018 у справі № 0940/1481/18 на 10 днів з дня вручення цієї ухвали.

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11.02.2019 апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України та Головного управління ДФС в Івано-Франківській області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 18.10.2018 у справі №  0940/1481/18, повернуто особі, яка її подала.

20.03.2019 ГУ ДФС в Івано-Франківській області повторно подало апеляційну скаргу на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 18.03.2018 у справі №  0940/1481/18 з клопотаннями про поновлення строку на апеляційне оскарження та документом про сплату судового збору.

Восьмий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 01.04.2019 залишив апеляційну скаргу без руху з наданням строку для усунення недоліків тривалістю десять днів з моменту отримання копії зазначеної ухвали для надання заяви про поновлення строку апеляційного оскарження із наведенням інших поважних причин його пропуску.

17.04.2019 на адресу суду надійшла заява від апелянта про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 18.10.2018 у справі №  0940/1481/18, у якій апелянт зазначає, що вперше апеляційну скаргу подано Головним управлінням Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області разом з Державною фіскальною службою України, й апелянтом було сплачено судовий збір. Враховуючи те, що другим відповідачем не було сплачено судовий збір при подачі апеляційної скарги, судом апеляційної інстанції апеляційну скаргу Головного управління ДФС в Івано-Франківській області та Державної фіскальної служби України було повернуто. Апелянт, виходячи з вказаного вище, вважає що ним пропущено строк з поважних причин.  

Восьмий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 26.04.2019 відмовив у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 18.10.2018 у справі № 0940/1481/18.

Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, апеляційний суд виходив з того, що вказані підстави пропуску строку на апеляційне оскарження є неповажними.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, ГУ ДФС в Івано-Франківській області подало касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу про відмову у відкритті апеляційного провадження та направити справу для продовження розгляду до Восьмого апеляційного адміністративного суду. 
Касаційна скарга обґрунтована тим, що судом апеляційної інстанції неповно з`ясовані обставини справи, що призвело до помилкових висновків про наявність підстав для застосування наслідків, встановлених пунктом 4 частини першої статті 299 КАС України. Стверджує, що вперше апеляційну скаргу було подано з дотримання строку на апеляційне оскарження. ГУ ДФС також звертає увагу, що документ про сплату судового збору за подання апеляційної скарги, а саме ГУ ДФС в Івано-Франківській області подано разом з апеляційної скаргою в межах строку, встановленого для апеляційного оскарження.

Письмового відзиву на вказану касаційну скаргу до Верховного Суду не надходило, що не перешкоджає її подальшого розгляду.

Відповідно до частини першої статті 341 КАС України (в редакції, чинній з 08.02.2020) суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ухвали Верховного Суду від 17.07.2019 касаційне провадження у справі відкрито з метою перевірки доводів касаційної скарги про порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, зокрема статті 299 КАС України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіривши правильність застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Вимоги до форми і змісту апеляційної скарги передбачені у статті 296 КАС України, пунктом 1 частини п`ятої якої передбачено, що до апеляційної скарги додається документ про сплату судового збору.

Механізм реалізації права на апеляційне оскарження судового рішення врегульовано Главою першою Розділу ІІІ КАС України.

Так, частиною першою статті 295 КАС України передбачено, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно з частиною другою статті 298 КАС України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом (частина восьма статті 169 КАС України).

Пунктом 4 частини першої статті 299 КАС України встановлено, що суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга прокурора, суб`єкта владних повноважень подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків подання апеляційної скарги суб`єктом владних повноважень у справі, про розгляд якої він не був повідомлений або до участі в якій не був залучений, якщо суд ухвалив рішення про його права та (або) обов`язки (частина друга статті 299 КАС України).

Таким чином, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою після закінчення строків, установлених статтею 295 КАС України, та якщо суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Частинами першою та другою статті 44 КАС України передбачено, що учасники справи мають рівні процесуальні права та обов`язки. Учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема, щодо сплати судового збору.

Наведеною процесуальною нормою чітко окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасників справи діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом, зокрема щодо дотримання строку апеляційного оскарження, а також належного оформлення апеляційної скарги. Для цього особа, зацікавлена у поданні апеляційної скарги, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії, використовувати у повному обсязі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.

Згідно з частиною першою статті 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

При цьому норми Кодексу адміністративного судочинства України не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з врахуванням обставин у справі.

Отже, процесуальний строк звернення до суду покликаний забезпечувати принцип правової визначеності і є гарантією захисту прав сторін спору. Вирішуючи питання про поновлення процесуального строку, зокрема на апеляційне оскарження, суди повинні надавати оцінку причинам, що зумовили пропуск строку.

На думку колегії суддів, сам по собі факт повернення апеляційної скарги не є поважною причиною пропуску строку, тому при вирішенні питання про поважність наведених скаржником причин, суд має враховувати також і ті обставини, які стали підставою для повернення попередньо поданої апеляційної скарги, а також період часу, який сплинув з моменту, коли особа дізналась про відповідне рішення суду, яким чином діяла ця особа протягом зазначеного часу. Суди мають враховувати, чи вчинялись особою, яка має намір подати апеляційну скаргу, усіх можливих та залежних від неї дій у розумні строки, без невиправданих зволікань з метою виконання процесуального обов`язку щодо дотримання строку на апеляційне оскарження судових рішень.

Аналогічна правова позиція викладена і в постановах Верховного Суду від 19.06.2020 (справа №  280/4682/19), від 18.06.2020 (справа №  400/524/19), від 17.06.2020 (справа №  280/4951/19) тощо.

З матеріалів справи слідує, що повернення вперше поданої апеляційної скарги було зумовлене тим, що податковий орган не надав докази сплати судового збору. 

Проте, Суд звертає увагу на те, що Головне управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області надало до суду апеляційної інстанції платіжне доручення про сплату судового збору за подання апеляційної скарги.

Указане суд апеляційної інстанції безпідставно не взяв до уваги та відповідно не обґрунтував у своїх доводах щодо поважності/неповажності пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції. 

Також необхідно зазначити, що вперше Головне управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області оскаржило в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції в межах строку, визначеного статтею 295 КАС України. Копія ухвали про повернення апеляційної скарги від 11.02.2019 була отримана ГУ ДФС 19.02.2019 (том 1 , а.с. 177), а 20.02.2019 скаржник повторно подав апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції (том 1, а.с. 185). Указане суд апеляційної інстанції залишив поза увагою.

У цьому випадку апелянт не допустив необ`єктивного зволікання з поданням другої апеляційної скарги. При цьому пропуск строку на апеляційне оскарження був незначним і перегляд судового рішення суду першої інстанції не порушив би принципу res judicata.

У справі "Іліан проти Туреччини" Європейський суд з прав людини зазначив, що правило встановлення обмежень доступу до суду у зв`язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи.

Колегія суддів зазначає, що при вирішенні питання про поважність наведених скаржником причин, суд мав враховувати також і ті обставини, що документ про сплату судового збору за подання апеляційної скарги, а саме ГУ ДФС в Івано-Франківській області подано разом з апеляційної скаргою в межах строку, встановленого для апеляційного оскарження.

Ураховуючи повторне подання відповідачем апеляційної скарги у стислі строки після отримання ухвали про повернення вперше поданої апеляційної скарги, добросовісну процесуальну поведінку відповідача, а також враховуючи обов`язок суду сприяти учасникам справи у реалізації їх процесуальних прав з додержанням принципу розумності та пропорційності, висновок суду апеляційної інстанції про відсутність підстав для задоволення заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції у цій конкретній справі не можна вважати таким, що прийнятий із додержанням балансу між метою забезпеченням належної процесуальної поведінки сторони та забезпеченням її права на апеляційне оскарження судового рішення.

Указані обставини та докази у їх сукупності свідчать, що в цьому випадку в діях апелянта не вбачається ознак невиправданої бездіяльності чи зловживання процесуальними правами та обов`язками.

У зв`язку з викладеним, колегія суддів уважає, що ухвала апеляційного суду про відмову у відкритті апеляційного провадження підлягає скасуванню, оскільки судом порушено норми процесуального права, а також принцип рівності сторін, допущено надмірний формалізм та непропорційність між застосованими засобами та поставленою метою, наслідком чого стало порушення права скаржника на судовий захист.

Відповідно до частин першої і четвертої статті 353 КАС України підставою для скасування ухвали судів першої та (або) апеляційної інстанції і направлення справи для продовження розгляду є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Справа направляється до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду або на новий розгляд, якщо порушення допущені тільки цим судом. В усіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.

Ураховуючи, що порушення норм процесуального права допущено судом апеляційної інстанції, справа підлягає направленню до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Керуючись статтями 345, 353, 355, 356 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Головного управління ДФС в Івано-Франківській області задовольнити.

Ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 26.04.2019 про відмову у відкритті апеляційного провадження у справі №0940/1481/18 скасувати.

Справу №0940/1481/18 направити до Восьмого апеляційного адміністративного суду для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Судді	Л.І. Бившева І.А. Гончарова  І.Я. Олендер