Ухвала
 
19 жовтня 2022 року
м. Київ
 
справа № 944/4291/19
провадження № 61-8895ск22
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Сакари Н. Ю. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Осіяна О. М.,
 
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка діє у свої інтересах та в інтересах ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , на рішення Яворівського районного суду Львівської області від 03 вересня 2021 року та постанову Львівського апеляційного суду від 11 серпня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Яворівська районна державна адміністрація Львівської області як орган опіки і піклування, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, та зустрічним позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Яворівська районна державна адміністрація як орган опіки та піклування, про вселення,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У серпні 2019 року  ОСОБА_4  звернувся до суду з позовом про визнання відповідачів такими, що втратили право на користування квартирою за адресою: АДРЕСА_1 .
 
У лютому 2020 року на адресу суду надійшла зустрічна позовна заява ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про вселення. 
 
Рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 03 вересня 2021 року, залишеним без змін постановою Львівьского апеляційного суду від 11 серпня 2022 року, первісний позов ОСОБА_4 задоволено.
 
Визнано ОСОБА_5 таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою за адресою: АДРЕСА_1 .
 
Визнано ОСОБА_1 такою, що втратила право користування житловим приміщенням квартирою за адресою: АДРЕСА_1 .
 
Визнано ОСОБА_6 такою, що втратила право користування житловим приміщенням квартирою за адресою: АДРЕСА_1 .
 
Визнано ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням квартирою за адресою: АДРЕСА_1 .
 
Визнано ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою за адресою: АДРЕСА_1 .
 
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
 
У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 відмовлено.
 
У вересні 2022 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга  ОСОБА_1 , яка діє у свої інтересах та в інтересах ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , на рішення Яворівського районного суду Львівської області від 03 вересня 2021 року та постанову Львівського апеляційного суду від 11 серпня 2022 року.
 
Ухвалою Верховного Суду від 16 вересня 2022 року касаційну скаргу залишено без руху та надано заявнику строк для усунення недоліків щодо підтвердження сплати судового збору у встановленому порядку і розмірі та оформлення касаційної скарги відповідно до вимог статті 392 ЦПК України.
 
У жовтні 2022 року до суду касаційної інстанції надійшли матеріали на виконання вимог ухвали Верховного Суду від 16 вересня 2022 року, з яких вбачається, що недоліки усунуто заявником. 
 
У касаційній скарзі  ОСОБА_1 , яка діє у свої інтересах та в інтересах ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права і порушення норм процесуального права, просить скасувати судові рішення та ухвалити нове судове рішення. 
 
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
 
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України. 
 
Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.
 
Підставою касаційного оскарження заявник зазначає неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування норм права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 711/4431/17, провадження № 61-11933св18, від 10 квітня 2019 року у справі № 466/7546/16-ц, провадження №61-37367св18, від 27 червня 2019 року у справі № 337/1760/17, провадження № 61-31119св18, від 27 листопада 2019 року у справі № 368/750/16-ц, провадження № 61?31705св18, від 25 серпня 2020 року у справі № 206/3425/18, провадження № 61?9122св19 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).
 
Касаційна скарга подана у передбачений статтею 390 ЦПК України строк та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підставу касаційного оскарження, передбачену пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.
 
З урахуванням наведеного касаційне провадження у цій справі необхідно відкрити.
 
Керуючись статтями 389, 390, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Відкрити касаційне провадження у даній справі.
 
Витребувати з Яворівського районного суду Львівської області цивільну справу № 944/4291/19 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Яворівська районна державна адміністрація Львівської області як орган опіки і піклування, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, та зустрічним позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Яворівська районна державна адміністрація як орган опіки та піклування, про вселення.
 
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 18 листопада 2022 року.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді                                                                                                               Н. Ю. Сакара
                                                                                                                   О. В. Білоконь
                                                                                                                   О. М. Осіян