Постанова 
Іменем України                                  
 
30 листопада 2022 року
м. Київ
 
справа № 757/58253/21-ц
 
провадження № 61-7757св22
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Луспеника Д. Д. 
суддів: Воробйової І. А., Коломієць Г. В., Лідовця Р. А. (суддя-доповідач),  Черняк Ю. В.,
 
учасники справи:
заявник - Головне управління Державної податкової служби у Вінницькій області,
заінтересовані особи:  ОСОБА_1 , Акціонерне товариство «Райффайзен Банк»,
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадженнякасаційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Вінницькій області на рішення Печерського районного суду м. Києва від 13 грудня 2021 року                  у складі судді Бусик О. Л. та постанову Київського апеляційного суду                      від 23 червня 2022 року у складі колегії суддів: Журби С. О., Писаної Т. О., Приходька К. П.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
1.     Описова частина 
 
Короткий зміст вимог заяви
 
У листопаді 2021 року Головне управління Державної податкової служби                    у Вінницькій області (далі - ГУ ДПС у Вінницькій області) звернулося до суду із заявою про розкриття інформації, що містить банківську таємницю, особа, щодо якої вимагається розкриття інформації, яка містить банківську                                    таємницю - ОСОБА_1 , банк, що обслуговує особу, щодо якої необхідно розкрити банківську таємницю - Акціонерне товариство «Райффайзен Банк» (далі - АТ «Райффайзен Банк»).
 
Заява мотивована тим, що відповідно до наказу ГУ ДПС у Вінницькій області від 19 липня 2021 року № 2273к на 13 вересня 2021 року заплановано проведення позапланової документальної виїзної перевірки ОСОБА_1 , яка є фізичною особою - підприємцем (далі - ФОП) за період з 01 січня 2017 року до 31 березня 2021 року. Для проведення позапланової перевірки ОСОБА_1 було надіслано рекомендованим листом з повідомленням про вручення на реєстраційну адресу платника копіювказаного наказу про проведення документальної позапланової виїзної перевірки. Рекомендоване повідомлення про вручення було вручено ОСОБА_1         23 липня 2021 року. 13 вересня 2021 року здійснено виїзд за податковою адресою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) з метою пред`явлення направлення на перевірку від 09 вересня 2021 року № 3554/0710 на проведення позапланової виїзної документальної перевірки ОСОБА_1 . При виїзді було встановлено, що за податковою адресою ОСОБА_1 відсутня, тому ознайомити з направленням на перевірку на проведення позапланової виїзної документальної перевірки та розпочати перевірку не було можливості, про що складено відповідний акт.
Заявник вказував, що при проведенні перевірочного аналізу підприємницької діяльності ОСОБА_1 встановлено, що ймовірні втрати до бюджету від здійснення нею господарської діяльності за період                         з 01 січня 2017 року до 31 березня 2021 року становлять 1 013 798 грн.
 
Ураховуючи наведене, ГУ ДПС у Вінницькій області просило суд розкрити інформації, що містить банківську таємницю, щодо ОСОБА_1 , а саме: зобов`язати АТ «Райффайзен Банк» надати роздруківку реєстру електронних платіжних документів про рух грошових коштів по розрахунковому рахунку, з вказівкою про значення платежу, дати, коду ЄДРПОУ та назви контрагентів за період з 01 січня 2017 року до 31 березня 2021 року по вищезазначених рахунках. 
 
Короткий зміст судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій
 
Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 13 грудня 2021 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду                                      від 23 червня 2022 року, у задоволенні заяви ГУ ДПС у Вінницькій області про розкриття інформації, що містить банківську таємницю, відмовлено.
 
Суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив із відсутності правових підстав для розкриття банківської таємниці, оскільки ГУ ДПС у Вінницькій області, як контролюючий орган, не надало доказів на підтвердження проведення в установленому порядку перевірки з питань дотримання ФОП ОСОБА_1 податкового законодавства або доказів на підтвердження неможливості вчинення дій відповідно до способів реагування, передбачених законодавством.
Суд керувався відповідними нормами права та судовою практикою Верховного Суду.
 
Короткий зміст вимог касаційної скарги
 
У касаційній скарзі, поданій у серпні 2022 року до Верховного Суду, ГУ ДПС у Вінницькій області, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просить рішення Печерського районного суду м. Києва від 13 грудня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 23 червня 2022 року скасувати й ухвалити нове судове рішення, яким заяву про розкриття інформації, що містить банківську таємницю, задовольнити.
 
Аргументи учасників справи
 
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу
 
Касаційна скарга мотивована тим, що суди попередніх інстанцій надали неправильну правову оцінку доказам відсутності заявника за податковою адресою та доводам заяви ГУ ДПС у Вінницькій області.
Заявник вказує, що надав належні та допустимі докази на підтвердження вжиття заходів для встановлення фактичного місцезнаходження (місцеперебування) ОСОБА_1 та вжив передбачені Податковим кодексом (далі - ПК) України заходи для вручення документів, необхідних для проведення перевірки. 

Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу
 
У листопаді 2022 року представник ОСОБА_1 - адвокат Лазаренко Е. О., подала до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу, в якому вказує, що її доводи є безпідставними, не спростовують висновків судів попередніх інстанцій, зазначає, що заявник не довів обставин, за яких перевірка є неможливою, тому просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.
 
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції
 
Ухвалою Верховного Суду від 04 жовтня 2022 року відкрито касаційне провадження у цій справі та витребувано справу із суду першої інстанції.
 
09 листопада 2022 року справа надійшла до Верховного Суду.
 
Ухвалою Верховного Суду від 18 листопада 2022 року справу призначено до розгляду.
 
Фактичні обставини справи, встановлені судами
 
ОСОБА_1 зареєстрована Бершадською районною державною адміністрацією як ФОП 22 вересня 2014 року і взята на облік як платник податків у Бершадській державній податковій інспекції, податкова адреса: АДРЕСА_1 .
 
Згідно з інформаційних даних ФОП ОСОБА_1 для проведення розрахунків при здійсненні підприємницької діяльності використовує банківські рахунки, зокрема, у АТ «Райффайзен Банк»: номер рахунку НОМЕР_1                (980 - Українська гривня), номер рахунку НОМЕР_2 (980 - Українська гривня), номер рахунку НОМЕР_3 (980 - Українська гривня), НОМЕР_4 (980 - Українська гривня).
 
Платником податку не було своєчасно подано податкові декларації про майновий стан і доходи за 2018, 2019, 2020 роки, відповідні звіти були подані 07 квітня 2021 року. У звіті за 2018 рік платник самостійно задекларувала суму одержаного доходу 1 198 733,82 грн.
 
Згідно з інформаційних даних на користь ОСОБА_1 за період з 01 січня 2017 року по 31 березня 2021 року виплачено доходу на загальну суму                   2 738 770 грн за ознакою «157 - дохід, виплачений самозайнятій особі», а саме: 2017 рік - 458 230 грн; 2018 рік - 1 111 570 грн; 2019 рік - 551 080 грн; 2020 рік - 588 310 грн; 2021 рік - 29 580 грн.
 
Відповідно до наказу ГУ ДПС у Вінницькій області «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки платника податків - фізичної особи ОСОБА_1 » від 19 липня 2021 року № 2273к вирішено провести документальну позапланову виїзну перевірку платника податків - фізичної особи ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , АДРЕСА_1 з 13 вересня 2021 року тривалістю 5 робочих днів. Перевірку провести за період діяльності з 01 січня 2017 року до 31 березня 2021 року та по єдиному соціальному внеску з 22 вересня 2014 року                      до 31 березня 2021 року з метою перевірки своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати передбачених законодавством податків і зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладеного на органи ДПС.
 
Згідно з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (2102802374997) копію наказу від 19 липня 2021 року № 2273к отримано особисто ОСОБА_1 23 липня 2021 року.
 
На підставі цього наказу здійснено виїзд на податкову адресу                               ФОП ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 . У результаті здійсненого виїзду встановлено, що платник податків - фізична особа ОСОБА_1 відсутня.
 
За результатами встановленого факту відсутності платника податків - фізичної особи ОСОБА_1 за податковою адресою, Головним управлінням ДПС у Вінницькій області складено акт від 13 вересня 2021 року                            № 658/02-32-07-10/ НОМЕР_5 .
 
2.     Мотивувальна частина 
Позиція Верховного Суду
 
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.
 
Підставою касаційного оскарження зазначених судових рішень                                        ГУ ДПС у Вінницькій області вказує неправильне застосування судом норм матеріального права та мотивує необхідність відступлення від висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 18 листопада 2019 року у справі                                   № 752/19172/18 та від 28 травня 2020 року у справі № 761/13288/19, які були враховані судами попередніх інстанцій.
 
Касаційна скарга ГУ ДПС у Вінницькій області задоволенню не підлягає.
 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
 
Відповідно до вимог частин першої та другої статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
 
Згідно із частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
 
Судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують.
 
Згідно з частиною першою статті 1076 ЦК України банк гарантує таємницю банківського рахунка, операцій за рахунком і відомостей про клієнта. Відомості про операції та рахунки можуть бути надані тільки самим клієнтам або їхнім представникам. Іншим особам, у тому числі органам державної влади, їхнім посадовим і службовим особам, такі відомості можуть бути надані виключно у випадках та в порядку, встановлених законом про банки і банківську діяльність.
 
Відповідно до статті 348 ЦПК України у заяві до суду про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичної або фізичної особи має бути зазначено: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) ім`я (найменування) заявника та особи, щодо якої вимагається розкриття інформації, яка містить банківську таємницю, їх місце проживання або місцезнаходження, а також ім`я представника заявника, коли заява подається представником; 3) найменування та місцезнаходження банку, що обслуговує особу, щодо якої необхідно розкрити банківську таємницю; 4) обґрунтування необхідності та обставини, за яких вимагається розкрити інформацію, що містить банківську таємницю, щодо особи, із зазначенням положень законів, які надають відповідні повноваження, або прав та інтересів, які порушено; 5) обсяги (межі розкриття) інформації, яка містить банківську таємницю, щодо особи та мету її використання.
 
Порядок розкриття банківської таємниці встановлений Законом України «Про банки та банківську діяльність».
 
Так, статтею 62 Закону України «Про банки і банківську діяльність» визначений порядок розкриття банківської таємниці, відповідно до частини першої якої інформація щодо юридичних та фізичних осіб, яка містить банківську таємницю, розкривається банками, зокрема, за рішенням суду (пункт 2 частини першої статті 62 Закону).
 
З аналізу зазначеної правової норми виходить, що на вимогу відповідних уповноважених державних органів банк вправі надати інформацію, яка містить банківську таємницю, у межах і обсягах, визначених цим та іншими законами, тобто банки надають обмежену законом інформацію.
 
Підставою для розкриття інформації, яка містить банківську таємницю,                     є необхідність провести перевірку своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів до державного бюджету суб`єктом господарської діяльності.
 
При цьому своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплата податків та зборів (обов`язкових платежів) здійснюється шляхом проведення органами державної податкової служби планових і позапланових виїзних перевірок, підстави та порядок яких визначені законом.
 
Саме по собі неподання в установлений строк податкової декларації або їх розрахунків, необхідність перевірки достовірності, повноти нарахування та сплати усіх передбачених ПК України податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства тощо є підставою для ініціювання органами державної податкової служби перевірок згідно з процедурою, визначеною главою 8 ПК України. В цьому випадку розкриття банківської таємниці можливе в разі доведення органом державної податкової служби обставин, за яких перевірки є неможливими або є інша об`єктивна потреба в розкритті такої таємниці.
 
Органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (стаття 19 Конституції України). 
 
У зв`язку із цим у разі, якщо підставою звернення до суду, зокрема, органу державної податкової служби із заявою про розкриття банківської таємниці, є дії порушника податкового законодавства і стосовно таких дій для цих органів відповідними спеціальними законами передбачений спосіб реагування, то суд не має підстав для задоволення заяви. Винятком є обґрунтовані посилання заявника на неможливість вчинення ним дій відповідно до способів реагування, передбачених зазначеними законами. Зокрема, це можуть бути обґрунтовані посилання з поданням відповідних доказів про те, що особа, щодо якої вимагається розкриття банківської таємниці, не знаходиться за місцем своєї реєстрації; підтверджена неможливість вручення повідомлення з копією наказу про проведення документальної перевірки тощо.
 
Відповідно до пункту 42.2. статті 42 ПК України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4. цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).
 
Згідно з абзацом 6 пункту 42.4. статті 42 ПК України у разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їх відмову прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.
 
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).
 
Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Частиною шостою статті 81 ЦПК України встановлено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
 
Повно та всебічно встановивши обставини справи, врахувавши та надавши правову оцінку поданим заявником доказам, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, дійшов обґрунтованого висновку про те, що ГУ ДПС у Вінницькій області не надало доказів, що               ФОП ОСОБА_1 вибула з податкової адреси та не підтвердив неможливість вручення повідомлення з копією наказу про проведення документальної перевірки, а наявний в матеріалах справи лише запит на встановлення місцезнаходження платника податків без зазначення дати та вихідного номера, адресований ГУ ДФС у Вінницькій області Управлінню оперативно-розшукової діяльності, без відповіді на нього, також не свідчить про відсутність ОСОБА_1 за податковою адресою - місцем її реєстрації.
 
Верховний Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій та вважає, що заявник, як контролюючий орган, не довів існування обставин, за яких перевірка є неможливою або є інша об`єктивна потреба у розкритті інформації, яка містить банківську таємницю, відносно ОСОБА_1 .
 
Крім того, Верховний Суд не вбачає підстав для відступлення від правових висновків Верховного Суду, викладених у постановах: від 18 листопада    2019 року у справі № 752/19172/18 та від 28 травня 2020 року у справі                 № 761/13288/19, що були правильно враховані судами попередніх інстанцій та на необхідність відступу від яких посилається заявник.
 
Отже, доводи, наведені в обґрунтування касаційної скарги, не можуть бути підставами для скасування судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи, ґрунтуються на неправильному тлумаченні заявником норм матеріального та процесуального права й зводяться, фактично, виключно до необхідності переоцінки судом доказів, що відповідно до вимог статті 400 ЦПК України не входить до компетенції суду касаційної інстанції. 
Наведені у касаційній скарзі заявника доводи були предметом дослідження у судах попередніх інстанцій з наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах закону, і з якою погоджується суд касаційної інстанції.
 
Згідно із частиною першою статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 400 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
 
Оскільки доводи касаційної скарги висновків судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують, на законність та обґрунтованість їх судових рішень не впливають, то колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення без змін.
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Вінницькій області залишити без задоволення.
 
Рішення Печерського районного суду м. Києва від 13 грудня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 23 червня 2022 року залишити без змін.
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Головуючий   Судді: | Д. Д. Луспеник   І. А. Воробйова   Г. В. Коломієць   Р. А. Лідовець   Ю. В. Черняк