ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 609/384/22	Головуючий у 1-й інстанції Харлан М.В. 	
Провадження № 33/817/451/22 	Доповідач - Галіян Л.Є.	
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП 	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2022 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Галіян Л.Є. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тернополі справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Шумського районного суду Тернопільської області від 21 липня 2022 року,-

В С Т А Н О В И Л А :
       Цією постановою
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, жителя: АДРЕСА_1 
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - 17000 (сімнадцять тисяч) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. 
       Стягнуто з ОСОБА_1 в користь держави судовий збір в сумі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок.
       Згідно даної постанови, ОСОБА_1 16 квітня 2022 року, о 22:40 год., на а/д Р-26 «Остріг-Кременець» 34 (км) керував автомобілем MITSUBISHI L-200 н.з. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння. Визначення стану сп`яніння проводилося на місці із застосуванням газоаналізатора «Alcotest 6820 Drager». Результат показу тесту №398 - 0,65 проміле. Від додаткового огляду на стан сп`яніння в КНП «Шумської міської лікарні» відмовився. Таким чином ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9А Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
       В апеляційній скарзі  ОСОБА_1  просить поновити строк на апеляційне оскарження, а оскаржувану постанову скасувати та постановити нову, якою закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
       Вказані вимоги мотивує тим, що в матеріалах справи відсутні достатні, об`єктивні та беззаперечні докази того факту, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння і був зупинений працівниками поліції.
       Також йому не було запропоновано пройти огляд в медичному закладі, а в матеріалах справи відсутнє направлення для проходження огляду в медичному закладі.
       Крім того, огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки проведено із порушеннями, без свідків, а відеозапис із місця події не є належним доказом, адже він датований 16 червня, а не 16 квітня.
       Стверджує, що незрозуміло, кого суд притягує до відповідальності у постанові ОСОБА_1 чи ОСОБА_2 .
Розглянувши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, прихожу до наступного висновку.
       Як вбачається з постанови суду першої інстанції, справа про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП розглянута без його участі, копію постанови він одержав тільки 02.08.2022 року.
       З урахуванням наведеного, строк на апеляційне оскарження апелянту слід поновити, так як він пропущений з поважних причин.
Згідно із статтею 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом. 
       Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Ч.2 ст.266 КУпАП (із змінами, внесеними згідно із Законом № 1231-IX від 16.02.2021 року) передбачено, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. 
Висновок суду першої інстанції про доведеність вини  ОСОБА_1  у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується доказами, які належно оцінені судом і детально викладені у постанові.
Як вбачається з матеріалів справи,  ОСОБА_1  на пропозицію працівників патрульної поліції, пройшов огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку із застосуванням приладу газоаналізатор “Drager Alcotest” 6820. Зазначено, що остання повірка даного приладу була 04.06.2021 року.
Факт перебування в стані алкогольного сп`яніння підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме результатами тесту, проведеного за допомогою застосування приладу газоаналізатор “ Drager Alcotest ”, згідно з якими рівень алкоголю в крові становив 0,65 %о. 
Матеріалами справи встановлено, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння було проведено працівниками поліції у відповідності до вимог ст.266 КУпАП, із застосуванням технічних засобів відеозапису, що в свою чергу не вимагає обов`язкової присутності двох свідків при проведенні огляду водія на визначення стану алкогольного сп`яніння. 
Працівниками поліції також складено Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Встановлені судом обставини відповідають даним зафіксованим нагрудними камерами працівників поліції, що вбачається з долученого до матеріалів справи відеодиску.
       На вказаному відеозаписі зафіксовано процес проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, вбачається, що останній беззаперечно погодився на пропозицію працівника поліції пройти огляд поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. З результатом, визначеним технічним приладом газоаналізатора «Alcotest DRAGER 6810» - 0,65 ‰ (проміле) ОСОБА_1 був ознайомлений та не висловлював своєї незгоди з таким результатом, а також відмовився проходити такий огляд в медичному закладі.
       При цьому у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №162599 від 16 квітня 2022 року ОСОБА_1 також надав письмові пояснення, що вживав алкоголь, пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння і не бажає проходити огляд в лікарні, тому не підлягають до задоволення його доводи про відсутність в справі направлення для проходження огляду в медичному закладі, оскільки від такого він відмовився у зв`язку із тим, що був згідний з результатом огляду на місці зупинки.
       З оглянутого відеозапису з нагрудної відеокамери працівника поліції вбачається, що в ході спілкування працівника поліції з ОСОБА_1 , останній підтвердив факт керування ним транспортним засобом та вживання перед тим алкоголю.
       Таким чином, твердження апелянта в апеляційній скарзі про те, що він не керував транспортним засобом та не був зупинений при цьому працівниками поліції є неспроможними, оскільки спростовується вищевикладеним.
Відповідно до п.2.9 (а) ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.
Даних вимог правил дорожнього руху  ОСОБА_1 не виконав.
Згідно вимог ч.1 ст.130 КУпАП відповідальність настає у випадку керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
За викладених обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про доведеність в діях  ОСОБА_1  складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, тобто керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. 
Доводи апелянта, викладені у скарзі не впливають на правильність встановлених обставин у справі та не скасовують відповідальність  ОСОБА_1  за порушення ним вимог п.2.9 “а” ПДР України та вчинення ним даного адмінправопорушення.
Адміністративне стягнення на  ОСОБА_1  накладено з дотриманням вимог ст. 33-35 КУпАП, з врахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, майновий стан, відсутність обставин, які пом`якшують і обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, та вірно визначив стягнення в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП.
       За викладених вище обставин, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, а апеляція такою, що не підлягає задоволенню.

       На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 294 КУпАП, - 

П О С Т А Н О В И Л А :

       Клопотання особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження — задовольнити.        
       Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження.
        Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Шумського районного суду Тернопільської області від 21 липня 2022 року відносно ОСОБА_1 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.130 КупАП — без змін.

       Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя