ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
01 грудня 2022 року           справа №200/9543/21 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Гаврищук Т.Г., суддів Блохіна А.А., Сіваченка І.В., 
за участю секретаря судового засідання Усенко Т.І.,
представника позивача – Хомин Н.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Комунального підприємства «Компанія Вода Донбасу» на рішення Донецького окружного адміністративного суду  від 06 жовтня 2021 року по справі №200/9543/21 (суддя І інстанції Стойка В.В., повний текст складено 06 жовтня 2021 р. у м. Слов`янську Донецької області) за позовом Головного управління ДПС у Донецькій області до Комунального підприємства «Компанія Вода Донбасу» про стягнення податкового боргу,-

                                                         УСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення коштів з рахунків у банківських установах, які обслуговують Комунального підприємства «Компанія Вода Донбасу» в рахунок погашення податкового боргу на загальну суму 1565622,65 гривень.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2021 року позов задоволено. Стягнуто кошти з рахунків у банківських установах, які обслуговують Комунальне підприємство «Компанія Вода Донбасу» (ЄДРПОУ 00191678) в рахунок погашення податкового боргу на загальну суму 1565622,65 грн..
В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. Відповідач вважає, що судом першої інстанції безпідставно було відмовлено у задоволенні клопотання щодо надання розрахунку нарахованої позивачем пені 1158849,04 грн.. Позивач також вважає, що виходячи з приписів п.102.1 ст.102 Податкового кодексу України строк для застосування пені сплинув ще 23.10.2018р.. Також позивачем не було прийнято жодного податкового повідомлення-рішення про стягнення пені у розмірі 1158849,04 грн.. Штрафні санкції на загальну суму 400000 грн. були оскаржені у судовому порядку.
Позивач проти доводів апеляційної скарги заперечував, вважає що рішення суду є законним та обґрунтованим, ухвалено судом відповідно до норм матеріального та процесуального права на підставі повного і всебічного з`ясування обставин в адміністративній справі.
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, відзив на апеляційну скаргу, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.
Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що предметом позову у цій справі є стягнення з відповідача податкового боргу в у розмірі1565622,65 грн., а саме:
- 1163,61 грн. - борг виник 30.07.2020 - податкове повідомлення-рішення (форма «Н») № 0078345404 від 05.05.2020 (направлено поштою та вручено платнику 07.05.2020), прийнято на підставі акта перевірки від 10.04.2020 №1950/05-99-54-04/00191678 (направлено поштою та вручено платнику 14.04.2020);
- 5610.0 грн. - борг виник 29.12.2020р. - податкове повідомлення-рішення (форма «ПС») № 0067505404 від 10.04.2020 (направлено поштою та вручено платнику 14.04.2020), прийнято на підставі акта перевірки від 24.03.2020 №1575/05-99-54-04/00191678 (направлено поштою та вручено платнику 25.03.2020), (поновлено згідно рішення Державної податкової служби України від 15.06.2020 № 19155/6/99-00-06-02-06-06 про результати розгляду скарги);
- 100000.0 грн. - борг виник 28.01.2021р. - податкове повідомлення-рішення (форма «ПІ») № 0074960419 від 21.10.2020 (направлено поштою та вручено платнику 23.10.2020), прийнято на підставі акта перевірки від 25.09.2020 №232/05-99-04-19/00191678 (направлено поштою та вручено платнику 30.09.2020), (поновлено згідно рішення Державної податкової служби України від 11.01.2021 № 216/6/99-00-06-03-01-06 про результати розгляду скарги);
- 100000.0 грн. - борг виник 28.01.2021р. - податкове повідомлення-рішення (форма «ПІ») № 0074970419 від 21.10.2020 (направлено поштою та вручено платнику 23.10.2020), прийнято на підставі акта перевірки від 28.09.2020 №245/05-99-04-19/00191678 (направлено поштою та вручено платнику 30.09.2020), (поновлено згідно рішення Державної податкової служби України від 11.01.2021 № 216/6/99-00-06-03-01-06 про результати розгляду скарги);
- 100000.0 грн. - борг виник 21.04.2021р. - податкове повідомлення-рішення (форма «ПІ») № 0088280419 від 09.11.2020 (направлено поштою та вручено платнику 10.11.2020), прийнято на підставі акта перевірки від 21.10.2020 №408/05-99-04-19/00191678 (направлено поштою та вручено платнику 23.10.2020), (поновлено згідно рішення Державної податкової служби України від 29.01.2021 № 2283/6/99-00-06-03-01-06 про результати розгляду скарги);
- 100000.0 грн. - борг виник 19.05.2021 р.- податкове повідомлення-рішення (форма «Ш») № 0021200419 від 17.12.2020 (направлено поштою та вручено платнику 22.12.2020), прийнято на підставі акта перевірки від 24.11.2020 №424/05-99-04-19/00191678 (направлено поштою та вручено платнику 27.11.2020), (поновлено згідно рішення Державної податкової служби України від 15.04.2021 № 8570/6/99-00-06-03-01-06 про результати розгляду скарги);
- 1158849,04 грн. - борг виник 14.01.2020,27.01.2020, 17.02.2020 - нараховано пені ІКП на борг мин. р (ст. 129 ПКУ з урахуванням вимог Закону України щодо періоду поширення коронавірусної хвороби (СОУШ-19)) невизначений документ № АиТОРЕГП7 з 21.07.2015 на Податкову декларацію з податку на додану вартість № 9081819202 від 21.04.2015 на підставі пп.129.1.1 ст.129.1 ст.129 Податкового кодексу України (далі - Кодекс), яка була стягнута до стягнення Постановою ДОАС від 10.01.2017 р. по справі № 805/4192/16-а.
Наведені обставини сторонами не оскаржуються. 
Підпунктом 16.1.4 статті 16 Податкового кодексу України визначено, що платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
У відповідності до вимог пункту 38.1 статті 38 Податкового кодексу України виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.
Згідно із пунктом 54.1 статті 54 ПК України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.
Платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом (п. 57.1 ст. ПК України).
Відповідно до п 57.1, п. 57.3 ст. 57 ПК України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
За приписами пункту 57.3 статті 57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. 
У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження. 
Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи,  відповідачеві  було визначено суму грошового зобов`язання, а саме:
- податковим повідомлення-рішенням (форма «Н») № 0078345404 від 05.05.2020р. до відповідача було застосовано штрафні санкції у сумі 1163,61 грн.. Наведене податкове повідомлення-рішення було отримано відповідачем 07.05.2020р., що підтверджується відповідним поштовим повідомленням про вручення;
- податковим повідомлення-рішенням (форма «ПС») № 0067505404 від 10.04.2020 до відповідача було застосовано штрафні санкції  у сумі 5610.0 грн.. Наведене податкове повідомлення-рішення було отримано відповідачем 14.04.2020р., що підтверджується відповідним поштовим повідомленням про вручення;
- податковим повідомлення-рішенням (форма «ПІ») № 0074960419 від 21.10.2020 р. до відповідача було застосовано штрафні санкції у сумі 100000 грн.. Наведене податкове повідомлення-рішення було отримано відповідачем 23.10.2020р., що підтверджується відповідним поштовим повідомленням про вручення;
- податковим повідомлення-рішенням (форма «ПІ») № 0074970419 від 21.10.2020  до відповідача було застосовано штрафні санкції у сумі 100000 грн.. Наведене податкове повідомлення-рішення було отримано відповідачем 23.10.2020р., що підтверджується відповідним поштовим повідомленням про вручення;
- податковим повідомлення-рішенням (форма «ПІ») № 0088280419 від 09.11.2020р. до відповідача було застосовано штрафні санкції у сумі 100000 грн.. Наведене податкове повідомлення-рішення було отримано відповідачем 10.11.2020р., що підтверджується відповідним поштовим повідомленням про вручення;
- податковим повідомлення-рішенням (форма «Ш») № 0021200419 від 17.12.2020р. до відповідача було застосовано штрафні санкції у сумі 100000 грн.. Наведене податкове повідомлення-рішення було отримано відповідачем 22.12.2020р., що підтверджується відповідним поштовим повідомленням про вручення.
Доказів скасування наведених податкових повідомлень - рішень в адміністративному чи судовому порядку відповідачем не надано.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2020 р. у справі №200/7999/20-а у задоволенні позовних вимогах комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу про скасування податкового повідомлення-рішення від 10 квітня 2020 року № 0067505404 відмовлено.
Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 09 листопада 2021 р. у справі №200/13307/21 позовну заяву Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» про скасування податкового повідомлення-рішення № 0021200419 від 17.12.2020 року на суму 100000, 00грн. повернуто позивачеві.
Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 05 листопада 2021 р. у справі № 200/13308/21 позовну заяву Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» про скасування податкового повідомлення-рішення № 0088280419 від 09.11.2020 року на суму 100 000 грн. повернуто позивачеві.
Доказів самостійної сплати узгодженої суми грошового зобов`язання згідно наведених податкових повідомлень-рішень у встановлені строки, відповідачем не надано.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що судом правомірно задоволено позов в цій частині.
Щодо стягнення пені у сумі 1158849,04 грн. колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до відомостей облікової картки з податку на додану вартість, у зв`язку із несвоєчасною сплатою відповідачем податкового зобов`язання з податку на додану вартість згідно податкової декларації № 9081819202 від 21.04.2015р., позивачем було нараховано пеню 14.01.2020р. в сумі 383598,59 грн. за період з 21.07.2015р. по 14.01.2020р.,  27.01.2020р.- 385996,13 грн. за період з 21.07.2015р. по 27.01.2020р. , 17.02.2020р.- 389254,15 грн. за період з 21.07.2015р. по 17.02.2020р.
Згідно підпункту 129.1.3 пункту 129.1 статті 129 Податкового кодексу України нарахування пені розпочинається: при нарахуванні суми податкового зобов`язання, визначеного платником податків або податковим агентом, у тому числі у разі внесення змін до податкової звітності внаслідок самостійного виявлення платником податків помилок відповідно до статті 50 цього Кодексу, - після спливу 90 календарних днів (270 календарних днів у разі здійснення платником податків самостійного коригування відповідно до підпункту 39.5.4 пункту 39.5 статті 39 цього Кодексу), наступних за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов`язання.
За приписами підпункту 129.3.1 пункту 129.3 статті 129 Податкового кодексу України нарахування пені закінчується: у день зарахування коштів на відповідний рахунок органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів та/або в інших випадках погашення податкового боргу та/або грошових зобов`язань.
Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, позивачем у відповідності до наведених вище  вимог Податкового кодексу України було нараховано пеню за несвоєчасну сплату податкового зобов`язання з податку на додану вартість згідно податкової декларації № 9081819202 від 21.04.2015р., при сплаті відповідачем суми боргу 14.01.2020р., 27.01.2020р., 17.02.2020р..
Відповідачем не надано доказів оскарження у встановленому порядку дій позивача щодо зобов`язання здійснити коригування в інформаційній системі органів ДПС даних шляхом виключення нарахованої пені.
Колегія суддів вважає, що пеня на підставі пункту 129.1 статті 129 ПК України нараховується в обов`язковому порядку в силу вимог ПК України і за встановленою ним формулою, і не обумовлюється прийняттям контролюючим органом жодних додаткових рішень. 
Аналогічний правовий висновок викладений Верховним судом у постанові від 27.09.2022р. у справі №380/7694/20.
За таких обставин, доводи апеляційної скарги колегією суддів не прийняті до уваги. 
Відповідно до п.59.1 ст.59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. 
На виконання наведеної норми позивачем було складено податкову вимогу форми «Ю» № 45608-42 від 13 травня 2019 р., яка отримана відповідачем 02.07.2019р., що підтверджується відповідним поштовим відправленням.
Згідно пункту 95.1 статті 95 Податкового кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.
Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги (пункт 95.2 вказаної статті).
За правилами пункту 95.3 статті 95 ПК України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.
Підпунктом 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 ПК України встановлено, що контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.
Наведені положення законодавства дають підстави для висновку, що юридичним фактом, з настанням якого законодавець пов`язує реалізацію права контролюючого органу на примусове стягнення податкового боргу, у тому числі шляхом звернення до суду, є дотримання таких умов: надіслання платнику податкової вимоги рекомендованим листом з повідомленням про вручення чи вручення її особисто платнику або його законному чи уповноваженому представникові; сплив строку у 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.
Суд апеляційної інстанції погоджується з судом першої інстанції, що позивачем було дотримано наведені вище вимоги, а тому правомірно задоволено позов.
За приписами пункту 1 частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Оскільки судом першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг правильно встановлені обставини справи, судове рішення є обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.
Апеляційний суд дійшов висновку про те, що підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні, а тому відхиляє апеляційну скаргу і залишає судове рішення без змін.
Керуючись статями 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
                                                        ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Компанія Вода Донбасу» на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2021 року у справі №200/9543/21 - залишити без задоволення.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2021 року у справі №200/9543/21 - залишити без змін.
Постанова у повному обсязі складена та підписана 01 грудня 2022 року. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з 01 грудня 2022 року та підлягає касаційному оскарженню крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя                                                                                             Т.Г. Гаврищук

Судді                                                                                                                А.А. Блохін

                                                                                                                                    І.В. Сіваченко