ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 580/2067/21                                                                  Суддя (судді) першої інстанції: Алла РУДЕНКО

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  13 грудня 2022 року                                                                                            м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:  

Головуючого суддів                              Файдюка В.В.,
Суддів                                                  Мєзєнцева Є.І.,
                                                            Собківа Я.М.,
При секретарі                                        Шепель О.О.
          
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Черкаській області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 09 листопада 2021 року у справі за адміністративним позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Черкаській області до Головного управління статистики у Черкаській області про застосування заходів реагування, -

В С Т А Н О В И В :

Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Черкаській області (далі - позивач, ГУ ДСНС у Черкаській області) звернулось до Черкаського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління статистики у Черкаській області (далі - відповідач, ГУ статистики у Черкаській області), в якій просило застосувати до відповідача заходи реагування за місцем провадження господарської діяльності вул. Остафія Дашковича, 39, м. Черкаси, у вигляді повної заборони експлуатації будівель, шляхом знеструмлення електроживлення, закриття всіх входів (із накладенням печаток) до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, встановлених в акті №4 від 14 січня 2021 року.
В обґрунтування позову зазначено, що актом позапланової перевірки відповідача встановлено порушення, які створюють пряму та/або опосередковану загрозу життю та/або здоров`ю людей. Оскільки подальша експлуатація приміщень відповідача з наявністю виявлених порушень пожежної безпеки створює пряму/опосередковану загрозу життю та/або здоров`ю людей, наявні підстави для повного зупинення експлуатації приміщень відповідача. 
Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 09 листопада 2021 року у задоволенні позову відмовлено.
Відмовляючи у задоволенні позову, окружний суд виходив з того, що жодне із виявлених позивачем порушень не призводить до виникнення пожежі, позивач не навів достатніх обґрунтувань на підтвердження того, що вказані порушення за відсутності ризику виникнення пожежі призводять до завдання шкоди здоров`ю та життю людей. Суд також враховав, що відповідач самостійно усунув частину виявлених порушень, а порушення, які залишились неусунутими, потребують додаткового фінансування та часу на їх усунення.
Зауважив, що повна заборона експлуатації будівлі шляхом знеструмлення електроживлення, закриття всіх входів (із накладенням печаток) до усунення порушень, які залишились не усунутими, призведе до припинення діяльності Головного управління статистики у Черкаській області, яке є державним органом і реалізує державну політику у сфері статистики у Черкаській області. Отже, захід реагування у вигляді повної зупинення експлуатації будівлі порушує справедливий баланс між інтересами відповідача та публічними інтересами.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що аналіз діючого законодавства дає підстави для висновку, що встановлення факту порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, та у подальшому може призвести до тяжких наслідків у цій сфері, є достатньою підставою для застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів.
Суд не наділений повноваженнями органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, які, в свою чергу, є дискреційними, а тому не може надавати оцінку якості виконаних та усунутих порушень відповідачем.
Загрозу життю та здоров`ю людей створюють такі порушення суб`єктом господарювання вимог законодавства, які можуть призвести до виникнення пожежі як неконтрольованого процесу знищування або пошкодження вогнем майна, під час якого виникають небезпечні чинники.
Визначення поняття порушення, яке створює загрозу життю та/або здоров`ю людей є оціночним. Водночас, на переконання позивача, всі порушення протипожежних норм в тій чи іншій мірі створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей, а оцінка можливого впливу таких порушень на відповідну загрозу не входить до компетенції адміністративного суду, позаяк не відноситься до юридичного питання.
В межах розгляду адміністративної справи суд лише встановлює наявність або відсутність факту порушення (недотримання) вимог протипожежної безпеки, що, у разі підтвердження такого факту, само по собі є достатньою підставою для задоволення вимог органу державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності про вжиття заходів реагування.
Головне управління статистики у Черкаській області подало відзив на апеляційну скаргу Головного управлінням ДСНС України у Черкаській області, в якому зазначено, що позивачем не надано переконливих доказів того, що у діяльності відповідача наявні будь-які порушення і, тим більше, створюють реальну загрозу життю та здоров`ю людей.
Разом з тим, Головне управління статистики у Черкаській області приклало усіх зусиль на усунення тих недоліків, що були виявлені під час здійснення планового заходу, та на даний час встановили та ввели в експлуатацію автоматичну пожежну сигналізацію та систему пожежогасіння.
Також були проведені навчання та перевірка знань з питань ЦЗ, ПБ і ТБ, а також з функціонального навчання у сфері цивільного захисту працівників ГУС у Черкаській області; укладений договір та проводиться випробування засобів індивідуального захисту.
Крім цього, усі працівники ГУС належним чином проінструктовані, з усім колективом проведенні заняття по пожежній безпеці та кожен з працівників ГУС всебічно дотримується правил пожежної безпеки.
У зв`язку з тим, що з часу останньої перевірки позивачем установи відповідача пройшло більше року, за цей час відбулися значні зміни та ліквідовані виявлені при останній перевірці позивачем недоліки. Повторну перевірку на цей час позивач не в змозі провести у зв`язку з введенням воєнного стану.
Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, у судове засідання не з`явилися. Про причини своєї неявки суд не повідомили.
Враховуючи, що у матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов`язкова, колегія суддів на місці ухвалила проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін.
Згідно ч.4 статті 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Заслухавши доповідь судді, розглянувши та перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів справи, за результатами планової перевірки Головного управління статистики у Черкаській області Головним управлінням ДСНС України у Черкаській області був складений припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки від 07 жовтня 2016 року №350.
З метою перевірки додержання та виконання вимог законодавства у сфері техногенної та протипожежної безпеки Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій провело планову перевірку Головного управління статистики у Черкаській області за місцем провадження господарської діяльності м. Черкаси, вул. Остафія Дашковича, 39.
За результатами перевірки був складений акт від 14 січня 2021 року №4, яким встановлено ряд порушень техногенної та протипожежної безпеки, та винесений припис про усунення порушень вимог податкового законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки від 14 січня 2021 року №4.
Після звернення позивача з позовом про застосування заходів реагування відповідач усунув частину виявлених порушень, що зафіксовано актом від 08 листопада 2021 року №502, складеним за результатами проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки.
Згідно з актом від 08 листопада 2021 року №502 відповідач не усунув такі порушення:
- відсутні фрамуги вікон у зовнішніх стінах сходових кліток, чим порушено пункт 2.37 глави 2 розділу 111 Правил пожежної безпеки України, ризик - шкода життю та здоров`ю людей;
- будівля не обладнана системами захисту від прямих попадань блискавки і вторинних її проявів відповідно до вимог ДСТУ Б В.2.5-38:2008 «Інженерне обладнання будинків і споруд. Улаштування блискавкозахисту будівель і споруд, чим порушено пункт 1.21 глави 1 розділу 1V Правил пожежної безпеки України, ризик - шкода життю та здоров`ю людей;
- приміщення електрощитової не відокремлене від інших приміщень протипожежними перешкодами (стінами та дверима), чим порушено пункт 1.24 глави 1 розділу 1V Правил пожежної безпеки України, ризик - шкода життю та здоров`ю людини;
- системи димовидалення та підпору повітря не справні та не утримуються в постійній готовності до роботи, чим порушено пункт 1.1. глави 1 розділу V Правил пожежної безпеки України, пункт 2.2 глави 2 розділу 111 Правил пожежної безпеки України, пункт 1.4 глави 1 розділу V Правил пожежної безпеки України, ризик - шкода життю та здоров`ю людини;
- приміщення не обладнані автоматичною пожежною сигналізацією, системою пожежогасіння в серверній та системою оповіщення про пожежу відповідно до ДБН В.2.5-56:2014 «Системи протипожежного захисту», чим порушено пункт 1.2 глави 1 розділу V Правил пожежної безпеки України, ризик - шкода життю та здоров`ю людини;
- працівників об`єкта не забезпечено засобами колективного та індивідуального захисту, чим порушено пункт 2 частини першої статті 20 Кодексу цивільного захисту України, ризик - шкода життю та здоров`ю людини. 
Враховуючи те, що під час проведення перевірки було виявлено ряд порушень правил техногенної і пожежної безпеки, які зазначені в Акті перевірки від 08 листопада 2021 року №502, керуючись статті 68 Кодексу цивільного захисту України, Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Черкаській області наполягає на застосуванні заходів реагування у вигляді повної заборони експлуатації будівель шляхом знеструмлення електроживлення, закриття всіх входів (із накладенням печаток) до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів апеляційної інстанції виходить з наступного.
Спірні правовідносини врегульовані Кодексом цивільного захисту України від 02 жовтня 2012 року № 5403-VI, Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 05 квітня 2007 року № 877-V.
Згідно статті 1 Закону №877-V державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища. 
Відповідно до пунктів 26, 33, 43 ч.1 статті 2 Кодексу цивільного захисту України небезпечний чинник - складова частина небезпечного явища (пожежа, вибух, викидання, загроза викидання небезпечних хімічних, радіоактивних і біологічно небезпечних речовин) або процесу, що характеризується фізичною, хімічною, біологічною чи іншою дією (впливом), перевищенням нормативних показників і створює загрозу життю та/або здоров`ю людини; пожежна безпека - відсутність неприпустимого ризику виникнення і розвитку пожеж та пов`язаної з ними можливості завдання шкоди живим істотам, матеріальним цінностям і довкіллю; техногенна безпека - відсутність ризику виникнення аварій та/або катастроф на потенційно небезпечних об`єктах, а також у суб`єктів господарювання, що можуть створити реальну загрозу їх виникнення. Техногенна безпека характеризує стан захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій техногенного характеру. Забезпечення техногенної безпеки є особливою (специфічною) функцією захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій. 
Згідно статті 64 Кодексу цивільного захисту України, центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, уповноважений організовувати та здійснювати державний нагляд (контроль) щодо виконання вимог законів та інших нормативно-правових актів з питань техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту і діяльності аварійно-рятувальних служб. Центральний орган виконавчої влади, який здійснює нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки, реалізує повноваження безпосередньо і через свої територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення. До складу центрального органу виконавчої влади, який здійснює нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки, і його територіальних органів входять, зокрема, органи державного нагляду у сфері пожежного нагляду.
Відповідно до Положення про Державну службу України з надзвичайних ситуацій, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 16 грудня 2015 року № 1052, Державна служба України з надзвичайних ситуацій (ДСНС) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ і який реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій та запобігання їх виникненню, ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб, а також гідрометеорологічної діяльності.
ДСНС здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи.
До основних завдань Державна служба України з надзвичайних ситуацій віднесено, зокрема, здійснення державного нагляду (контролю) за додержанням та виконанням вимог законодавства у сферах пожежної і техногенної безпеки, цивільного захисту, за діяльністю аварійно-рятувальних служб.
Відповідно до статті 66 Кодексу цивільного захисту України, центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, здійснює державний нагляд (контроль) шляхом проведення планових та позапланових перевірок відповідно до закону.
Відповідно до статті 55 Кодексу цивільного захисту України визначено, що діяльність із забезпечення пожежної безпеки є складовою виробничої та іншої діяльності посадових осіб і працівників підприємств, установ та організацій. Зазначена вимога відображається у трудових договорах (контрактах), статутах та положеннях. Забезпечення пожежної безпеки суб`єкта господарювання покладається на власників та керівників таких суб`єктів господарювання.
Пунктом 12 ч.1 статті 67 Кодексу цивільного захисту України визначено, що до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки віднесено звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.
В силу ч.2 статті 68 Кодексу цивільного захисту України, у разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.
Разом з тим, визначення поняття порушення, яке створює загрозу життю та/або здоров`ю людей, є оціночним. Водночас, на переконання суду, всі порушення протипожежних норм в тій чи іншій мірі створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей, тим більше, коли перевірка проведена потенційно небезпечного об`єкта пов`язана з ризиком виникнення надзвичайних ситуацій (пожежі, вибуху та ін.).
Виходячи із системного аналізу та правового змісту зазначених положень, статті 4 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", законодавством визначений механізм державного регулювання, та надана позивачу правова можливість та необхідність звернення з позовом до суду у випадку виявлених порушень вимог законодавства в сфері техногенної та пожежної безпеки, із вимогами про застосування відповідних заходів реагування шляхом повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.
Тобто, застосування даних заходів реагування покладено на суд.
Так, за змістом ч.5 статті 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» передбачена можливість застосування судом заходів реагування, які полягають у повному або частковому зупиненні виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг.
Відповідно до п.1 ч.1 статті 70 Кодексу цивільного захисту України, підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є: недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами.
Частиною 2 статті 70 Кодексу цивільного захисту України передбачено, що повне або часткове зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду.
Судом першої інстанції було проаналізовано виявлені позивачем порушення, викладені в акті планової перевірки, а також в акті позапланової перевірки, та зроблено висновок, що надані відповідачем суду докази спростовують висновки позивача, тому відсутня необхідність у застосуванні до відповідача обраного позивачем заходу реагування у сфері державного нагляду (контролю).
Зокрема, згідно пункту 2.37 глави 2 розділу 111 Правил пожежної безпеки України, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 30 грудня 2014 року  №1417, не допускається зменшувати нормативну площу фрамуг у зовнішніх стінах сходових кліток або закладати їх.
Під час перевірки було встановлено відсутність фрамуг вікон у зовнішніх стінах сходових кліток, чим порушено пункт 2.37 глави 2 розділу 111 Правил пожежної безпеки України.
Відповідач погодився з вказаним порушенням та зазначив, що для його усунення Головне управління статистики у Черкаській області вийшло з клопотанням до Держстату щодо виділення коштів на заміну віконних блоків.
Щодо порушення пункту 1.21 глави 1 розділу 1V Правил пожежної безпеки України, який передбачає, що захист будівель, споруд та зовнішніх установок від прямих попадань блискавки і вторинних її проявів, а також їх перевірку необхідно виконувати відповідно до вимог ДСТУ Б В.2.5-38:2008 "Інженерне обладнання будинків і споруд. Улаштування блискавкозахисту будівель і споруд", то відповідач і суд першої інстанції не погодилися з нам, оскільки ДСТУ Б В.2.5-38:2008 було скасовано, проектною документацією Головного управління статистики такі системи захисту не були передбачені, а вимоги чинних нормативних документів застосовуються лише під час проектування, будівництва будинків, їх реконструкції, капітального ремонту, технічного переоснащення та реставрації. Протягом всього терміну експлуатації будівлі такі роботи не проводились.
Так, згідно пункту 13 акта Державної приймальної комісії про прийняття закінченого будівництвом об`єкта обчислювального центру Черкаського обласного управління статистики від 30 грудня 1987 року при будівництві будівлі були виконані заходи по пожежобезпеці, і позивачем не доведено, що з прийняттям ДСТУ Б В.2.5-38:2008 у відповідача виник обов`язок влаштувати такий блискавкозахист.
Згідно п. 1.24 глави 1 розділу 1V Правил пожежної безпеки України забороняється влаштовувати незаповнені отвори в протипожежних перешкодах, які відокремлюють електрощитові.
При проведенні перевірки було встановлено, що приміщення електрощитової не відокремлене від інших приміщень протипожежними перешкодами (стінами та дверима), чим порушено пункт 1.24 глави 1 розділу 1V Правил пожежної безпеки України.
Відповідач зазначив, що для усунення даного порушення проводяться зміни до кошторису про виділення коштів на заміну дверних блоків до кінця 2021 року.
Згідно п. 1.1 глави 1 розділу V Правил пожежної безпеки України усі системи протипожежного захисту (далі - СПЗ) мають бути справними і утримуватися в постійній готовності до виконання роботи. Несправності, які впливають на їх працездатність, повинні усуватися негайно, інші несправності усуваються в передбачені регламентом терміни, при цьому необхідно робити записи у відповідних журналах.
При проведенні перевірки було встановлено, що системи димовидалення та підпору повітря не справні та не утримуються в постійній готовності до роботи, чим порушено пункт 1.1. глави 1 розділу V Правил пожежної безпеки України, пункт 2.2 глави 2 розділу 111 Правил пожежної безпеки України, пункт 1.4 глави 1 розділу V Правил пожежної безпеки України, ризик - шкода життю та здоров`ю людини.
Згідно п. 1.2 глави 1 розділу V Правил пожежної безпеки України будинки, приміщення та споруди повинні обладнуватися системами протипожежного захисту відповідно до ДБН В.2.5-56:2014 "Системи протипожежного захисту".
При проведенні перевірки було встановлено, що приміщення не обладнані автоматичною пожежною сигналізацією, системою пожежогасіння в серверній та системою оповіщення про пожежу відповідно до ДБН В.2.5-56:2014 «Системи протипожежного захисту», чим порушено пункт 1.2 глави 1 розділу V Правил пожежної безпеки України.
Стосовно вказаних порушень, то відповідач зазначив, що на даний час виконуються роботи відповідно до проектних рішень.
Згідно п. 2 ч. 1 статті 20 Кодексу цивільного захисту України до завдань і обов`язків суб`єктів господарювання у сфері цивільного захисту належить забезпечення відповідно до законодавства своїх працівників засобами колективного та індивідуального захисту
При проведенні перевірки встановлено, що працівників об`єкта не забезпечено засобами колективного та індивідуального захисту, чим порушено пункт 2 частини першої статті 20 Кодексу цивільного захисту України.
З даного приводу суд зазначив, що жодне із цих порушень не призводить до виникнення пожежі, а позивач не навів достатніх обгрунтувань на підтвердження того, що вказані порушення за відсутності ризику виникнення пожежі призводять до завдання шкоди здоров`ю та життю людей.
Суд також врахував, що відповідач самостійно усунув частину виявлених порушень, а порушення, які залишились неусуненими, потребують додаткового фінансування та часу на їх усунення.
Однак, колегія суддів вважає за необхідне наголосити на тому, що наявність виявлених порушень створює загрозу життю та здоров`ю людей, може призвести до пожежі, значних матеріальних збитків, низької стійкості та руйнуванню будівельних конструкцій будівлі, швидкого розповсюдження пожежі, а також створює перешкоди для проведення пожежогасіння пожежно-рятувальними підрозділами (постанова Касаційного адміністративного суду у складі Верховного суду від 10 жовтня 2019 року по справі № 320/5849/18).
Таким чином, доводи відповідача про те, що ним було усунуто більшу частину порушень вимог правил пожежної безпеки, що виключає необхідність застосування до нього заходів реагування, судова колегія вважає безпідставними і такими, що не спростовують правильність висновків проведеної повторної перевірки. Натомість, за твердженням позивача, загроза життю та/або здоров`ю людей не відпала.
Відтак, повного усунення всіх виявлених порушень відповідачем не здійснено і кожне з порушень, що наразі мають місце, є небезпечним для життя і здоров`я людей.
В той же час, існування (не усунення відповідачем) хоча б одного з порушень, встановлених позивачем, які загрожують життю та здоров`ю людей, вже є самостійною достатньою правовою підставою для застосування до нього заходів реагування у вигляді, зокрема, повного зупинення експлуатації (роботи) будівель та приміщень.
Аналогічний правовий підхід застосовано Верховним Судом у постановах від 26 червня 2018 року по справі № 823/589/16, від 11 грудня 2019 року по справі № 320/7019/18.
Статтею 3 Конституції України визначено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.
Аналізуючи вищенаведене, колегія суддів зазначає, що виявлені в ході проведення перевірки та зафіксовані у акті позивача порушення у сфері пожежної і техногенної безпеки, допущені відповідачем, дійсно можна кваліфікувати як такі, що створюють реальну загрозу життю і здоров`ю людей.
Застосування заходів реагування у вигляді зупинення експлуатації приміщень є заходом, який має тимчасовий характер та направлений на попередження настання негативних наслідків, викликаних наявністю на об`єкті порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей.
Як зазначалося вище, поняття «загроза життю та/або здоров`ю людини» є оціночним поняттям, яке лежить у сфері захисту населення, територій, навколишнього природного середовища та майна, функція контролю (нагляду) за чим, зокрема, покладена на позивача, посадові особи якого володіють спеціальними знаннями у цій сфері.
За таких обставин колегія суддів вважає, що суд не може перебирати на себе повноваження органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, які в свою чергу, є дискреційними.
Тобто, дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким.
Поняття дискреційних повноважень наведене, зокрема, у Рекомендаціях Комітету Міністрів Ради Європи № R (80)2, яка прийнята Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, відповідно до яких під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.
Посилання суду першої інстанції на застосування позивачем найсуворішого заходу впливу на відповідача, тобто, недотримання принципу пропорційності під час застосування такого заходу, як повне зупинення експлуатації об`єкту, є необґрунтованим, оскільки забезпечення державою конституційних прав громадян на захист життя, здоров`я та власності від невиправданого ризику виникнення надзвичайних ситуацій має пріоритетне значення.
Відповідно до статті 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що право кожного на життя охороняється законом. Цей припис зобов`язує державу вживати належних заходів для захисту життя осіб, які знаходиться під її юрисдикцією. Слід зазначити, що це зобов`язання повинно тлумачитися як таке, що застосовується в контексті будь-якої діяльності, публічної чи ні, в якій право на життя може бути поставлене під сумнів.
Про це також зазначено у постанові Верховного Суду від 28 лютого 2019 року по справі № 810/2400/18.
За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову, неправомірно перебрав на себе повноваження органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, які, в свою чергу, є дискреційними.
Згідно п.2 ч.1 статті 315 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Відповідно до ч.1 статті 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 246, 308, 315, 317, 321, 325, 329, 331  КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Черкаській області - задовольнити.
Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 09 листопада 2021 року - скасувати та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов задовольнити.
Застосувати до Головного управління статистики у Черкаській області (ЄДРПОУ 02357999, 18001, м. Черкаси, вул. Остафія Дашковича, 39) заходи реагування за місцем провадження господарської діяльності Головного управління статистики у Черкаській області - м. Черкаси , вул. Остафія Дашковича, 39, у вигляді повної заборони експлуатації будівель, шляхом знеструмлення електроживлення, закриття всіх входів (із накладенням печаток) до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, встановлених в Акті від 14 січня 2021 року №4.
Обов`язок щодо забезпечення виконання судового рішення шляхом знеструмлення та накладення печаток на розподільчі електрощити покласти на Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Черкаській області.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, за виключенням випадків передбачених п. 2 ч. 5 статті 328 КАС України.
Повний текст рішення виготовлено 13 грудня 2022 року.

Головуючий суддя:                                                                      В.В. Файдюк
                     
                     Судді:                                                                       Є.І. Мєзєнцев
                                                                                                    
                                                                                                    Я.М. Собків