Постанова
Іменем України                                                          
 
08 листопада 2022 року
м. Київ
 
справа № 803/64/21
 
провадження № 61-7125ав22
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Лідовця Р. А. (суддя-доповідач), Воробйової І. А.,                  Черняк Ю. В.,
секретар судового засідання - Дука В. В.,
учасники справи:
заявник -  ОСОБА_1 , 
заінтересована особа -  ОСОБА_2 , 
 
розглянув у відкритому судовому засіданні у приміщенні Верховного Суду           (м. Київ, проспект Повітрофлотський, 28) апеляційну скаргу ОСОБА_2 , яка подана його представником - адвокатом Шугаєвою Тетяною Валентинівною, на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 20 червня 2022 року у складі судді Демченко Е. Л. у справі за заявою ОСОБА_1 про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Товарній біржі «Самарська» від 12 грудня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів за договором позики,
 
ВСТАНОВИВ:
 
1.     Описова частина 
 
Короткий зміст вимог заяви
 
У листопаді 2021 року ОСОБА_1 звернулася до Дніпровського апеляційного суду, як до суду першої інстанції, із заявою про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Торговій біржі «Самарська» від 12 грудня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до          ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів за договором позики.
 
Заяву мотивувала тим, що її брат - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 помер, а вона є його спадкоємцем. Рішенням Постійно діючого третейського суду при Товарній біржі «Самарська» від 12 грудня 2019 року порушуються її права.
Наполягала на тому, що її брат грошових коштів у ОСОБА_2 не отримував, жодний договір позики не підписував та взагалі ніколи не був знайомим з ОСОБА_2 . 
Номер облікової картки платника податків ОСОБА_2 у договорі позики вказаний 2759604232, а адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , у той час як у заяві, поданій до Постійно діючого третейського суду при Товарній біржі «Самарська», ОСОБА_2 свій номер облікової картки платника податків вказує як НОМЕР_1 ,             а адресу проживання: АДРЕСА_2 , що свідчить про прийняття рішення у спорі, не передбаченому третейською угодою.
Вказувала, що згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, юридична адреса третейського суду - м. Дніпро пл. Героїв Майдану, 1, офіс 571, а в оскаржуваному рішенні адреса суду вказана м. Дніпропетровськ                  вул. Вознесенська, 52/1, тобто справа була розглянута в неіснуючому суді. Позовна заява ОСОБА_2 не відповідає вимогам закону, третейська справа містить суттєві недоліки та порушення Регламенту Постійно діючого третейського суду при Товарній біржі «Самарська», які свідчать про те, що рішення у справі є підробленим.
 
Враховуючи викладене, просила суд: скасувати рішення Постійно діючого третейського суду при Товарній біржі «Самарська» від 12 грудня 2019 року № 2019/11-08 у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів за договором позики; визнати договір позики від 25 червня 2019 року № 25-06 між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 неукладеним.
 
Короткий зміст ухвали апеляційного суду, як суду першої інстанції
 
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 20 червня 2022 року заяву ОСОБА_1 про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Товарній біржі «Самарська» від 12 грудня 2019 року задоволено частково. 
Скасовано рішення Постійно діючого Третейського суду при Товарній біржі «Самарська» від 12 грудня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів за договором позики. 
У задоволенні іншої частини заяви відмовлено.
 
Ухвала апеляційного суду, як суду першої інстанції, мотивована тим, що рішення третейського суду прийнято у спорі, фактично не передбаченому третейською угодою саме між заявником ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків (далі - РНОКПП) НОМЕР_1 ) та боржником ОСОБА_3 , оскільки в договорі позики, заборгованість за яким була предметом розгляду третейського суду, вказано РНОКПП ОСОБА_2 - НОМЕР_2 .
Крім того, склад Постійно діючого третейського суду при Товарній біржі «Самарська», яким прийнято рішення від 12 грудня 2019 року, не відповідав вимогам закону, оскільки суд встановив невідповідність даних про суд, зазначених у вказаному рішенні, з даними реєстрації суду, що є підставою для скасування такого рішення на підставі пункту 4 частини другої статті 458 ЦПК України.
При цьому, суд вважав, що  ОСОБА_1 є особою, яка має право оскаржити рішення третейського суду відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 454 ЦПК України, оскільки ОСОБА_3 помер, а вона є його спадкоємцем та не була обізнана про існування рішення Постійно діючого Третейського суду при Товарній біржі «Самарська» від 12 грудня 2019 року, про існування якого дізналась у вересні 2021 року, після ознайомлення її представника - адвоката Пархоменко Ю. С. із матеріалами даної судової справи.
 
У частині заяви  ОСОБА_1 про визнання договору позики №25-06        від 25 червня 2019 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 неукладеним, апеляційний суд відмовив через відсутність підстав, оскільки вказані повноваження Розділом VIII ЦПК України та нормами                  статей 454-458 ЦПК України не передбачені. 
 
Короткий зміст вимог апеляційної скарги 
 
Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду, ОСОБА_2 через свого представника - адвоката Шугаєву Т. В., подав до Верховного Суду апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та ухвалити судове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 . 
 
Аргументи учасників справи
 
Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу 
 
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що апеляційний суд, як суд першої інстанції, помилково послався на ненадання третейським судом на вимогу суду витребуваних документів, оскільки даних про вчасне отримання відповідних ухвал третейським судом немає.
Вважає, що суд безпідставно поставив під сумнів існування Постійно діючого третейського суду при Товарній біржі «Самарська», а також належність до складу його суддів Шевцова В. І., який ухвалив оскаржуване рішення, оскільки дані про його реєстрацію включено до Єдиного реєстру громадських формувань, а серед списку суддів у цьому реєстрі є й суддя Шевцов В. І., тому у суду були відсутні підстави для скасування рішення третейського суду на підставі пункту 4 частини другої статті 458 ЦПК України.
Також вказує на те, що ОСОБА_1 не мала права на оскарження рішення Постійно діючого третейського суду при Торговій біржі «Самарська» від 12 грудня 2019 року, оскільки не є учасником спору. Станом на день подання такої заяви та ухвалення рішення апеляційним судом, як судом першої інстанції, вона ще не успадкувала майно померлого                     ОСОБА_3 . Крім неї зі спадкової справи вбачається ще два спадкоємці. При цьому, жодних прав та обов`язків ОСОБА_1 рішенням третейського суду вирішено не було.

 
Доводи особи, яка подала відзив на апеляційну скаргу
 
У вересні 2022 року представник  ОСОБА_1 - адвокат            Пархоменко Ю. С., подала до Верховного Суду відзив на апеляційну скаргу,  в якому вказує, що її доводи є безпідставними, не спростовують правильність ухваленого судового рішення апеляційним судом, як судом першої інстанції, тому просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.
 
Надходження апеляційної скарги до суду 
 
Ухвалою судді Верховного Суду, як суду апеляційної інстанції, від 02 серпня 2022 року відкрито апеляційне провадження у справі та витребувано матеріали справи з Дніпровського апеляційного суду.
 
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 29 серпня 2022 року закінчено підготовчі дії у справі та призначено її до розгляду у відкритому судовому засіданні з повідомленням учасників справи.
 
Позиції учасників процесу в суді
 
Представник ОСОБА_2 - адвокат Шугаєва Т. В., у судовому засіданні, в якому вона приймала участь у режимі відеоконференції, апеляційну скаргу підтримала та просила її задовольнити. 
 
Представник ОСОБА_1 - адвокат Пархоменко Ю. С., у судовому засіданні заперечувала проти задоволення апеляційної скарги та просила залишити без змін оскаржуване судове рішення.
 
Фактичні обставини справи
 
25 червня 2019 року між ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) та ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_3 ) укладено договір позики № 25-06.
 
Відповідно до пункту 1.1. договору, позикодавець ОСОБА_2 передає позичальнику ОСОБА_3 безвідсоткову позику у сумі                                        200 000 доларів США, що на момент укладання договору було еквівалентно 5 238 000 грн, а позичальник зобов`язується повернути отриману суму в строки і у порядку, зазначені у даному договорі.
 
Згідно з пунктом 2.1 договору позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві грошову суму в повному обсязі до 25 жовтня 2019 року.
 
Пунктом 8.2 визначено, що підписанням даного договору позичальник підтверджує, що він отримав від позикодавця грошові кошти, визначені вказаним договором, у повному обсязі, зауважень до якості виконання позикодавцем умов договору не має.
 
Пунктом 6.2. договору позики від 25 червня 2019 року № 25-06 визначено, що всі спори, які виникатимуть між сторонами і витікають з даної угоди, в тому числі щодо зміни та розірвання даного правочину, розглядаються/передаються на вирішення судді Постійно діючого третейського суду при Товарній біржі «Самарська» Шевцову В. І.
 
У листопаді 2019 року ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) звернувся до Постійно діючого третейського суду при Товарній біржі «Самарська» з позовом до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів за договором позики від 25 червня 2019 року № 25-06 у розмірі 4 904 000 грн.
 
Рішенням Постійно діючого третейського суду при Товарній біржі «Самарська» від 12 грудня 2019 року позов ОСОБА_2 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) 4 904 000 грн.
 
2.     Мотивувальна частина 
 
Позиція Верховного Суду, як суду апеляційної інстанції
 
Відповідно до частини другої статті 23 ЦПК Українисправи щодо оскарження рішень третейських судів, оспорювання рішень міжнародних комерційних арбітражів, про видачу виконавчих листів на примусове виконання рішень третейських судів розглядаються апеляційними судами як судами першої інстанції за місцем розгляду справи третейським судом (за місцезнаходженням арбітражу).
 
Частиною другою статті 24, частиною другою статті 351 ЦПК України передбачено, що Верховний Суд переглядає в апеляційному порядку судові рішення апеляційних судів, ухвалені ними як судами першої інстанції.
 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника заявника, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.
 
Розглядаючи по суті заяву ОСОБА_1 про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Товарній біржі «Самарська» від 12 грудня 2019 року, Дніпровський апеляційний суд, як суд першої інстанції, вважав, що вона має право оскаржити наведене рішення, як особа, яка не брала участі у справі, але рішення третейського суду стосується її прав та обов`язків, посилаючись на те, що вона є спадкоємцем померлого ОСОБА_3 . Також суд послався на пункт 2 частини п`ятої статті 454 ЦПК України, згідно з яким заява про скасування рішення третейського суду подається протягом дев`яноста днів: 2) особами, які не брали участі у справі, у разі якщо третейський суд вирішив питання про їхні права та обов`язки, - з дня, коли вони дізналися або могли дізнатися про прийняття рішення третейським судом
 
Проте, з таким висновком погодитися не можна.
 
Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (частина перша статті 15 ЦК України).
 
Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 16 ЦК України).
 
Відповідно до частини першої статті 454 ЦПК України сторони, треті особи, а також особи, які не брали участі у справі, у разі якщо третейський суд вирішив питання про їхні права та обов`язки, мають право звернутися до суду із заявою про скасування рішення третейського суду.
 
За загальними правилами ЦПК України суд приступає до розгляду справи по суті лише у разі дотримання заявником (позивачем) вимог щодо            права на звернення до суду та порядку його реалізації, зокрема, дотримання процесуального строку звернення до суду й подання відповідних доказів до заяви (позову).
 
Рішенням Постійно діючого третейського суду при Товарній біржі «Самарська» від 12 грудня 2019 року позов ОСОБА_2 було задоволено та стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 4 904 000 грн.
 
ОСОБА_1 , звертаючись до суду із цією заявою, вказувала, що її брат ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 помер та вона є його спадкоємцем.
 
Апеляційний суд виходив з того, що відповідно до пункту другого частини п`ятої статті 454 ЦПК України заява про скасування рішення третейського суду подається протягом дев`яноста днів особами, які не брали участі у справі, у разі якщо третейський суд вирішив питання про їхні права та обов`язки, - з дня, коли вони дізналися або могли дізнатися про прийняття рішення третейським судом.
 
Разом з тим, апеляційний суд зазначив про те, що з матеріалів справи №803/22/21 року, яка витребувана з архіву Дніпровського апеляційного суду, вбачається, що ОСОБА_1 , яка є правонаступником померлого        ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , дізналася про прийняття рішення третейським судом у вересні 2021 року, після ознайомлення її   представника - адвоката Пархоменко Ю.С. із матеріалами даної судової справи.
 
Рішення третейський суд ухвалив 12 грудня 2019 року. Рішення прийнято про права особи, яка не була залучена до участі у справі, лише у разі, якщо у мотивувальній частині цього рішення містяться висновки суду про права незалученої особи. Таких висновків у рішенні третейського суду про права чи обов`язки ОСОБА_1 немає.
 
Отже, Дніпровський апеляційний суд дійшов суперечливих висновків щодо процесуального статусу ОСОБА_1 у цій справі.
 
З огляду на вказане, Верховний Суд, як суд апеляційної інстанції, робить висновок, що ОСОБА_1 мала право подати відповідну заяву саме як правонаступник сторони спору відповідно до вимог статті 55 ЦПК України.
 
Відповідно до частин п`ятої, сьомої статті 454 ЦПК України заява про скасування рішення третейського суду подається протягом дев`яноста днів:
1) стороною, третьою особою в справі, розглянутій третейським судом, - з дня прийняття рішення третейським судом;
Заява, подана після закінчення строку, встановленого частинами п`ятою або шостою цієї статті, повертається.
 
Згідно зі статтею 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
 
З наданих матеріалів справи вбачається що ОСОБА_1 не просила поновити строк на оскарження рішення третейського суду. Такі процесуальні дії не вчиняв і апеляційний суд.
 
Встановивши, що оскаржуване рішення третейського суду ухвалено                        12 грудня 2019 року, ОСОБА_1 вважає себе правонаступником сторони у справі (Метерелла Г. Р. Б.), розглянутій третейським судом,            а саме - відповідача, при цьому із заявою про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Товарній біржі «Самарська» звернулася тільки у листопаді 2021 року, тоді як строк його оскарження для сторін спору закінчився у березні 2020 року, апеляційний суд, як суд першої інстанції, мав повернути заяву на підставі частини сьомої статті 454 ЦПК України.
 
Оскільки Дніпровський апеляційний суд, як суд першої інстанції, порушив вимоги частини сьомої статті 454 ЦПК України, не повернувши заяву про скасування рішення третейського суду заявнику, але Верховний Суд, як суд апеляційної інстанції, позбавлений повноважень передавати справу на новий розгляд до суду першої інстанції, то колегія суддів вважає необхідним скасувати оскаржуване судове рішення та повернути заяву ОСОБА_1 .
 
Крім того, Верховний Суд зазначає і таке. 
 
Відповідно до частини четвертої статті 455 ЦПК України до заяви про скасування рішення третейського суду додаються, зокрема;
- оригінал рішення третейського суду, оригінал належним чином засвідченого рішення міжнародного комерційного арбітражу або належним чином завірені їх копії. Копія рішення постійно діючого третейського суду, міжнародного комерційного арбітражу, який знаходиться на території України, може також посвідчуватися головою постійно діючого третейського суду, міжнародного комерційного арбітражу, а копія рішення третейського суду, міжнародного комерційного арбітражу для вирішення конкретного спору має бути нотаріально завірена;
- оригінал третейської або арбітражної угоди, або належним чином завірена її копія.
 
Згідно із частиною п`ятою статті 455 ЦПК України до заяви про скасування рішення третейського суду, міжнародного комерційного арбітражу, поданої без додержання вимог, визначених у цій статті, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, відповідно до якої суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.
 
Отже, оскільки заявником не надано суду оригіналів рішення третейського суду та третейської угоди, або їх належно завірених копій, апеляційний суд не мав правових підстав для розгляду заяви по суті.
 
До подібних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 02 жовтня 2018 року у справі 974/1/18(914/892/17) та у постанові від 28 жовтня           2021 року у справі №803/28/21 (провадження №61-12325ав21).
 
Колегія суддів також бере до уваги, що заявник на виконання вимог ухвали Дніпровського апеляційного суду від 11 листопада 2021 року про залишення заяви без руху надала суду копію довідки приватного нотаріуса про те, що вона є спадкоємцем після смерті ОСОБА_3 . Проте, з огляду на витребувану судом копію спадкової справи після смерті останнього, заяви про прийняття спадщини після його смерті, крім ОСОБА_1 , подали ще дві особи. Даних про те, що саме ОСОБА_1 отримала спадщину після смерті ОСОБА_3 на час подання нею заяви та її розгляду немає.
 
Верховний Суд також враховує, що повернення заяви не перешкоджає заявнику повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.
 
Всі інші доводи ОСОБА_1 , які по суті носять характер кримінальних звинувачень, підлягають розгляду іншими органами у передбаченому законом порядку.
 
Керуючись статтями 24, 126, 185, 351, 367, 368, 374, 381-384, 454,                  455 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Апеляційну скаргу  ОСОБА_2 , яка подана його представником - адвокатом Шугаєвою Тетяною Валентинівною - задовольнити частково.
 
Ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 20 червня 2022 року скасувати.
 
Заяву  ОСОБА_1 про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Товарній біржі «Самарська» від 12 грудня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів за договором позики повернути.
 
Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                          Р. А. Лідовець
І. А. Воробйова
Ю. В. Черняк