Ухвала
Іменем України 
31 жовтня 2022 року
м. Київ
справа № 754/17699/18
провадження № 51-3292 ск 22
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду  у складі:
головуючої               ОСОБА_3
суддів                        ОСОБА_4. та ОСОБА_5.,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду від 27 липня 2022 року,
встановив:
Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 11 листопада 2020 року залишено без задоволення заяви засуджених ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Київського міського суду від 18 серпня 2000 року, яким засуджено кожного з них за частиною 3 статті 193, частиною 3 статті 194, частиною 2 статті 143, пунктами «а», «ж», «з», «і» статті 93 КК України 1960 року до довічного позбавлення волі з конфіскацією майна.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 27 липня 2022 року ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 11 листопада 2020 року залишено без зміни.
Зі змісту касаційної скарги вбачається, що засуджений не погоджується з вказаною ухвалою апеляційного суду щодо нього.
Перевіривши касаційну скаргу засудженого на відповідність вимогам статті 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), Суд дійшов до висновку, що її подано без додержання вимог зазначеної норми процесуального закону. 
Так, відповідно до вимог частини 2 статті 427 КПК у касаційній скарзі, окрім іншого, наводяться обґрунтування вимог щодо незаконності чи необґрунтованості судових рішень з урахуванням підстав для їх скасування судом касаційної інстанції, визначених у статті 438 КПК, а також зазначаються вимоги до суду касаційної інстанції, які б узгоджувалися зі статтею 436 КПК.
Згідно із частиною 1 статті 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є:  істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого. 
Так, засуджений, вказуючи на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, засуджений не обґрунтовує та не зазначає їх вплив на незаконність судових рішень, з урахуванням вимог статті 412 КПК.
Тобто, у касаційній скарзі засуджений має вказати на конкретні порушення закону, що може бути підставами для скасування судового рішення, які, на його думку, допущено судом апеляційної інстанції при його постановленні, навести конкретні аргументи в обґрунтування кожної позиції. 
 
Таким чином, недодержання засудженим вимог, передбачених статтею 427 КПК, є підставою для залишення його касаційної скарги без руху.
На підставі викладеного, керуючись частиною 1 статті 429 КПК, Суд
постановив:
Касаційну скаргу скаргу засудженого ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду від 27 липня 2022 рокузалишити без руху, надавши йому п`ятнадцятиденний строк для усунення недоліків з дня отримання ним ухвали.
 
У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:
 
ОСОБА_3                                 ОСОБА_4                           ОСОБА_5