Справа № 161/11003/22  Провадження №33/802/529/22 	Головуючий у 1 інстанції:Кирилюк В. Ф. 	
Категорія:   ч.2 ст.130 КпАП України 	Доповідач: Гапончук  В. В.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 жовтня 2022 року                                                                 місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:
судді - Гапончука В.В.,
за участю 
особи, що притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 01 вересня 2022 року про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , не працює (згідно відмітки в протоколі), інваліда ІІ групи, за ч.2 ст.130 КпАП України,
В С Т А Н О В И В:
Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 01.09.2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КпАП України та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 2000 (двох тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000,00 гривень (тридцять чотири тисячі гривень) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки.
ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 07.08.2022 року о 22 годині 05 хвилин в селі Лаврів по вулиці Луцька Луцького району керував автомобілем марки «Опель Астра», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів), однак від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився. Такі дії кваліфіковані поліцейським як порушення п.2.5 ПДР та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КпАП України (а.с.18).
Не погоджуючись із постановою судді особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу в якій просить постанову суду скасувати та постановити нову, якою провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Вважає оскаржувану постанову суду незаконною. Вказує на те, що в судовому засіданні вину не визнав, зазначив, що не керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння про що повідомляв патрульному поліцейському. Посилання суду на акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів не є підставними, оскільки він суду зазначав, що від проходження огляду не відмовлявся, декілька разів дув в прилад, проте, на думку патрульних, неправильно видихав повітря. Після цього його везли на огляд в лікарню, але по дорозі патрульні вирішили, що цього не треба робити і завезли його додому (а.с.25). 
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши ОСОБА_1 , який підтримав останню з мотивів, викладених в ній, та просив її задовольнити, приходжу до наступного висновку.
Відповідно до ч.7 ст.294 КпАП України апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Відповідно до статтей 245, 252, 280 КпАП України, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КпАП України, повністю стверджується доказами, які містяться в матеріалах справи у їх сукупності:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 061054 від 07.08.2022 року (а.с.1);
- постановою про накладення адміністративного стягнення по справі, про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ № 310564 від 07.08.2022 року щодо ОСОБА_1 за ч.4 ст.126, ч.1 ст.126, ч.2 ст.122, ч.5 ст.121 КпАП України. Дана постанова є чинною, не оскаржена ОСОБА_1 (а.с.2);
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів щодо ОСОБА_1 (а.с.3);
- рапортом інспектора СРПП ВП № 3 (м.Луцьк) Луцького РУП ГУНП у Волинській області Косило А. від 07.08.2022 року (а.с.4);
- рапортом старшого інспектора - чергового ВП № 3 (м.Луцьк) Луцького РУП ГУНП у Волинській області Сірука О.А. від 07.08.2022 року (а.с.5, 6);
- довідкою ВП № 3 (м.Луцьк) Луцького РУП ГУНП у Волинській області від 09.08.2022 року доводиться, що впродовж року на громадянина ОСОБА_1 складались протоколи про адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 КпАП України (а.с.7);
- постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23.12.2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КпАП України (а.с.8-9);
- відеозаписом з нагрудних камер інспекторів поліції (а.с.10).
Суд обґрунтовано визнав достовірними ці докази, оскільки ними доводиться вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, яке полягає саме у відмові останнього від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння. Наведені докази узгоджуються між собою, та в своїй сукупності дають можливість чітко відтворити обставини події, які були на момент вчинення правопорушень.
Проведення огляду на стан сп`яніння здійснюється в порядку, встановленому ст.266 КпАП України з дотриманням вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена спільним наказом МВС України та Міністерства охорони здоров`я №1452/735 від 9.11.2015 року, також порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008 року.
Пунктом 6 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735, передбачено, що огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків. Не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.
Однак, частиною 2 статті 266 КпАП України, до якої внесені зміни Законом України № 1231-IX від 16.02.2021 року встановлено, що огляд особи, яка керувала транспортним засобом на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Отже, огляд на стан алкогольного сп`яніння проводиться у присутності двох свідків тільки у випадку, коли неможливе застосування поліцейським технічних засобів відеозапису.
Матеріалами стверджено, що огляд водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння зафіксований технічними засобами відеозапису, на яких чітко вбачається відмову останнього від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки, так і в найближчому медичному закладі, а тому присутність свідків у цій процесуальній дії не є обов`язкова. У зв'язку з вказаним, твердження апелянта про порушення порядку медичного огляду на стан сп`яніння, є безпідставним.
Щодо доводів ОСОБА_1 в апеляційній скарзі про те, що від проходження огляду він не відмовлявся, декілька разів продував у технічний приладі Драгер 6810, то вони апеляційним судом до уваги не беруться, оскільки як вбачається з відеозапису із бодікамер поліцейський всі спроби проходження тесту були перервані внаслідок суб`єктивної та умисної поведінки самого ОСОБА_1 . 
Також даним відеозаписами зафіксовано те, що ОСОБА_1 намагався домовитися з працівниками поліції за окрему грошову винагороду, якщо ними не буде складено відносно нього протокол за ст.130 КпАП України.
Такі дії апеляційний суд розцінює виключно як намагання уникнути встановленої законом відповідальності за вчинене правопорушення. 
Відеозаписи, прикріплені до матеріалів справи надають можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, оскільки ним зафіксовані реальні дані, які не носять суб`єктивного характеру та дозволяють відновити послідовність подій, що дійсно відбулися, не можуть бути спростовані та мають істотне значення для розгляду справи.
Обставини, які апелянтом було наведенні в апеляційній скарзі, повністю спростовуються наявними доказами в матеріалах справи та не впливають на законність прийнятого судом першої інстанції рішення.
Суд апеляційної інстанції не вбачає істотних порушень вимог КпАП України при проведені огляду водія ОСОБА_1 на визначення стану алкогольного сп`яніння та складання протоколу про адміністративне правопорушення, які могли б стати беззаперечною підставою для скасування судового рішення.
Наявні в матеріалах справи докази у своїй сукупності підтверджують факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відповідно до встановленого законом порядку, об`єктивних підстав ставити під сумнів наявні в матеріалах справи докази у суду немає.
Висновки суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КпАП України, а саме, відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються зібраними у передбаченому законом порядку, та належно дослідженими і оціненими судом доказами у їх сукупності.
Таким чином, підстав для скасування постанови судді з мотивів, викладених в апеляційній скарзі ОСОБА_1 , апеляційний суд не знаходить, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.
На підставі викладеного, керуючись ст.294 КпАП України,- 
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 01 вересня 2022 року про притягнення  ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.130 КпАП України, залишити без змін.
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду                                                  В.В. Гапончук