ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

17 листопада 2021 року 	м. Дніпро	справа № 804/1796/17	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Ясенової Т.І. (доповідач),
                               суддів:  Головко О.В., Суховарова А.В.,     
за участю секретаря судового засідання Замкової А.О. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі адміністративну справу за апеляційними скаргами Фонду Державного майна України та Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.07.2020 в адміністративній справі (суддя Юрков Е.О.) за позовом ОСОБА_1 до Фонду Державного майна України, Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях про визнання дій протиправними, скасування наказу та поновлення на посаді,- 

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Фонду державного майна України, до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області в якому, з урахуванням заяви про доповнення позовних вимог, просила:
- визнати протиправними дії Фонду державного майна України та Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області та скасувати наказ ФДМУ від 22.02.2017 №58-р про переведення ОСОБА_1 , заступника начальника Регіонального відділення по Дніпропетровській області на посаду заступника начальника відділу з питань розпорядження державним майном регіонального відділення та наказ Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області від 23.03.2017 № 46-к про оголошення наказу ФДМУ від 12.02.2017 № 58-р «Про переведення ОСОБА_1 »;
- зобов`язати Фонд державного майна України поновити ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) на посаду заступника начальника Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровський області з 23.02.2017 року.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскільки постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.12.2013 року у справі №804/13484/13-а встановлені факти переважного права позивача на залишенні на роботі перед заступником начальника регіонального відділення ОСОБА_2 , переведення позивача на іншу посаду є протиправним. З огляду на вказане позивач вважає, що дії Фонду державного майна України та Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області щодо переведення ОСОБА_1 на посаду заступника начальника відділу з питань розпорядження державним майном регіонального відділення є протиправними, а наказ Фонду державного майна України від 22.02.2017 №58-р про переведення ОСОБА_1 та наказ Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області від 23.03.2017 № 46-к про оголошення наказу ФДМУ від 12.02.2017 №58-р «Про переведення ОСОБА_1 » такими, що підлягають скасуванню.
Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 липня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 03 жовтня 2017 року, в задоволенні адміністративного позову відмовлено.
Постановою Верховного Суду від 31 липня 2019 року скасовано постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 липня 2017 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 03 жовтня 2017 року в справі № 804/1796/17, і справу направлено на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.
Направляючи справу на новий розгляд, Верховний Суд вказав про те, що при повторному розгляді справи судам необхідно, з урахуванням застереження, передбаченого в частині другій статті 43 Закону №889-VIII, перевірити чи дійсно в ФДМ України виникли підстави для істотних змін умов служби. Якщо такі підстави мали місце, то які конкретно умови служби, враховуючи наведений в частині третій  статті 43 Закону №889-VIII перелік, змінювались. Установивши вказані обставини, судам необхідно з`ясувати, чи було в спірних правовідносинах дотримано умов, які є підставою для продовження служби з урахуванням істотних змін, чи не було підстав для припинення державної служби відповідно до пункту 1 частини першої статті 87 Закону №889-VIII й прийняти обґрунтоване рішення про законність або незаконність переведення позивача на іншу посаду.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 липня 2020 року позов задоволено.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що за сукупності встановлених обставини можна дійти висновку про відсутність правових підстав для переведення позивача на посаду заступника начальника відділу з питань розпорядження державним майном Регіонального відділення ФДМУ по Дніпропетровській області з 23 лютого 2017 року, згідно наказу Фонду державного майна України від 22.02.2017 року № 58-р., з огляду на те, що відповідачі безпідставно прийшли до висновку про ненадання ОСОБА_1 переважного права на залишення на займаній посаді перед іншим заступником начальника Регіонального відділення ОСОБА_2 , крім того, листом від 22.02.2017 року позивач також повідомила Регіональне відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області про відмову від запропонованих посад, яка обґрунтована незаконним скороченням її посади.
Фонд Державного майна України та Регіональне відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях, кожен окремо, подали апеляційні скарги, в яких просили скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі, з підстав порушення судом першої інстанції норм процесуального права, неправильного застосування норм матеріального права та неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, що призвело до неправильного вирішення спору. 
В обґрунтування апеляційних скарг зазначено, що суд першої інстанції не дослідив належним чином тих обставин, що лист ОСОБА_1 від 22.02.2017 не є ані відповіддю щодо обрання посади, на якій вона бажає проходити службу, ані заявою про звільнення в розумінні ЗУ «Про державну службу», тому, у зв`язку з ненадходженням від ОСОБА_1 заяв, передбачених п. 2 ч. 4 ст. 43 ЗУ «Про державну службу», протягом 60 календарних днів з дня її ознайомлення з повідомленням про зміну істотних умов державної служби, остання вважається такою, що погодилась на продовження проходження державної служби. Вказані обставини, на думку відповідачів, свідчать про вжиття Фондом та Регіональним відділенням усіх заходів при скороченні чисельності штату, передбачених постановою КМУ від 16.12.2015 №1056, дорученнями Фонду державного майна України та Законом України «Про державну службу».
Мотивуючи апеляційні скарги, відповідачі звертають увагу і на те, що ОСОБА_1 офіційно ознайомилась з наказом про переведення починаючи з 06.03.2017, фактично приступила до виконання обов`язків заступника начальника відділу, отже, на думку останніх, виконання ОСОБА_1 посадових обов`язків заступника начальника відділу з питань розпорядження державним майном Регіонального відділення і подальше її звільнення за згодою сторін саме з цієї посади свідчить про погодження ОСОБА_1 зі здійсненим переведенням. Крім того, відповідачі зазначають, що ОСОБА_1 відповідно до наказу Регіонального відділення від 07.04.2017 №103-К було звільнено з припиненням державної служби 10.04.2017 за угодою сторін, в порядку п. 3 ч. 1 ст. 83 та ч. 2 ст. 86 ЗУ «Про державну службу», на підставі заяви позивача від 07.04.2017. При цьому, наказ про звільнення позивача не був предметом розгляду у цій справі, а заява про доповнення позовних вимог щодо поновлення на роботі подана всупереч статті 137 КАС України, тому підстави для поновлення ОСОБА_1 на роботі відсутні.
Позивач подала заперечення на апеляційні скарги, в якому зазначено, що доводи відповідачів про те, що виконання ОСОБА_1 посадових обов`язків заступника начальника відділу з питань розпорядження державним майном Регіонального відділення і подальше її звільнення за згодою сторін саме з цієї посади свідчить про погодження останньої із здійсненим переведенням є безпідставними, оскільки відмова від проходження служби (на посаді, на яку перевели ОСОБА_1 ) і відсутність позивача на роботі слугували б підставою для звільнення позивача за прогул відповідно до КЗпП України та ЗУ «Про державну службу», тому позивач продовжувала працювати. Позивач також вказує про те, що доводи відповідачів про невідповідність листа ОСОБА_1 від 22.02.2017 встановленій формі є необґрунтованими, оскільки Верховний Суд у своїй постанові зазначив, що позивач після попередження про скорочення посади, яку вона займала, відмовилась звільнятись або обійняти інші посади.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційних скарг, дослідивши матеріали справи, колегія суддів зазначає наступне. 
Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 на виконання постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2013 року у справі № 804/13484/13-а наказом Фонду державного майна України від 08 грудня 2015 року №185-р поновлена на посаді заступника начальника Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області з 14 червня 2012 року.
22 березня 2016 року Фондом державного майна України прийнято наказ № 34-р «Про затвердження граничної чисельності працівників регіональних відділень Фонду державного майна України», яким установлено граничну чисельність працівників у Регіональному відділенні ФДМУ по Дніпропетровській області в кількості 68 штатних одиниць, з яких 62 – державні службовці та 6 – службовці. 
06 липня 2016 року Фондом державного майна України затверджений штатний розпис Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області на 2016 рік, яким у структурі Регіонального відділення передбачено три керівні посади: начальник Регіонального відділення, перший заступник начальника Регіонального відділення та заступник начальника Регіонального відділення.
Наказом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області від 15 липня 2016 року № 202-6 указаний штатний розпис уведено в дію.
Протоколом № 1 засідання комісії для підготовки та здійснення заходів, пов`язаних зі скороченням чисельності штату та реорганізацією апарату та регіональних відділень Фонду державного майна України, від 28.11.2016 року, складеного за обговоренням питання та прийняття рішення щодо переважного права залишення на посадах заступників начальника Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , вирішено погодитись з пропозицією начальника регіонального відділення ОСОБА_4 щодо надання переважного права залишення на займаній посаді ОСОБА_2 .
19 грудня 2016 року ОСОБА_1 попереджено про скорочення посади заступника начальника Регіонального відділення ФДМУ по Дніпропетровській області. Одночасно з попередженням про скорочення посади ОСОБА_1 було запропоновано вакантні посади:
- заступник начальника відділу з питань розпорядження державним майном;
- заступник начальника відділу приватизації та управління корпоративними правами.
У вказаному попередженні позивачем зазначено про заперечення щодо скорочення її посади.
Також листом від 22 лютого 2017 року начальник Регіонального відділення ФДМУ по Дніпропетровській області запропонував ОСОБА_1 визначитися з посадою, на якій вона бажає продовжувати державну службу.
Листом від 22.02.2017 року позивач повідомила про відмову від запропонованих посад, яка обґрунтована незаконним скороченням її посади.
Актом, складеним Регіональним відділення ФДМУ по Дніпропетровській 22 лютого 2017 року, зафіксовано, що станом на 17:00 год від ОСОБА_1 згода обійняти запропоновані їй посади або заява про звільнення не надходили.
22 лютого 2017 року Регіональне відділення ФДМУ по Дніпропетровській області звернулося до Фонду державного майна України з поданням про переведення заступника начальника Регіонального відділення ФДМУ по Дніпропетровській області Колповської М.Г. на посаду начальника відділу з питань розпорядження державним майном Регіонального відділення ФДМУ по Дніпропетровській області, як таку, що погодилася на продовження проходження державної служби. 
Наказом Фонду державного майна України від 22 лютого 2017 року № 58-р ОСОБА_1 на підставі абзацу третього частини четвертої статті 43 Закону України «Про державну службу» переведено на посаду заступника начальника відділу з питань розпорядження державним майном Регіонального відділення ФДМУ по Дніпропетровській області з 23 лютого 2017 року.
Також, наказом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області № 103-к від 07.04.2017 року звільнено з припиненням державної служби ОСОБА_1 за угодою сторін, відповідно до п.3 ч.1 ст.83 та ч.2 ст.86 Закону України «Про державну службу», на підставі її заяви від 07.04.2017.
Правомірність наказів відповідачів щодо переведення позивача з 23 лютого 2017 року на посаду заступника начальника відділу з питань розпорядження державним майном Регіонального відділення ФДМУ по Дніпропетровській області є предметом судового розгляд у даній справі.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Вирішуючи спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.
За приписами статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.
Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб.
Використання примусової праці забороняється.
Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.
Порядок проходження державної служби, а також підстави для її припинення врегульовано Законом України «Про державну службу» № 889-VIII від 10 грудня 2015 року (далі – Закон № 889-VIII).
Однією із гарантій забезпечення права громадян на працю є передбачений у статті 5-1 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи. 
Відповідно до частини першої статті 43 Закону №889-VIII, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, підставами для зміни істотних умов державної служби є: 1) ліквідація або реорганізація державного органу; 2) зменшення фонду оплати праці державного органу; 3) скорочення чисельності або штату працівників у зв`язку з оптимізацією системи державних органів чи структури окремого державного органу.
Частиною другою статті 43 Закону № 889-VIII передбачено, що не вважається зміною істотних умов державної служби зміна назви структурного підрозділу державного органу або посади, не пов`язана із зміною функцій державного органу та основних посадових обов`язків.
Відповідно до частини третьої статті 43 Закону № 889-VIII зміною істотних умов державної служби вважається зміна: 1) належності посади державної служби до певної категорії посад; 2) основних посадових обов`язків; 3) умов (системи та розмірів) оплати праці або соціально-побутового забезпечення; 4) режиму служби, встановлення або скасування неповного робочого часу; 5) місця розташування державного органу (в разі його переміщення до іншого населеного пункту).
Згідно з частиною 4 статті 43 Закону № 889-VIII про зміну істотних умов служби керівник державної служби письмово повідомляє державного службовця не пізніш як за 60 календарних днів до зміни істотних умов державної служби, крім випадків підвищення заробітної плати.
У разі незгоди державного службовця на продовження проходження державної служби у зв`язку із зміною істотних умов державної служби він подає керівнику державної служби заяву про звільнення на підставі пункту 6 частини першої статті 83 цього Закону або заяву про переведення на іншу запропоновану йому посаду не пізніш як за 60 календарних днів з дня ознайомлення з повідомленням про зміну істотних умов державної служби.
Якщо протягом 60 календарних днів з дня ознайомлення державного службовця з повідомленням про зміну істотних умов служби від нього не надійшли заяви, зазначені в абзаці другому цієї частини, державний службовець вважається таким, що погодився на продовження проходження державної служби.
З матеріалів справи слідує, що на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 16 грудня 2015 року № 1056 в структурі Фонду державного майна України відбувалися організаційні зміни, покликані привести штатну чисельність працівників Фонду у відповідність до затвердженої Кабінетом Міністрів України граничної чисельності працівників апарату та територіальних органів центральних органів виконавчої влади.
Так, наказом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області від 15 липня 2016 року № 202-6 уведено в дію затверджений Фондом державного майна України штатний розпис, відповідно до якого скорочувалися дві посади заступників начальника Регіонального відділення, одну з яких займала позивач, і вводилися посади першого заступника начальника Регіонального відділення та заступника начальника Регіонального відділення.
Як зазначалось вище, в розумінні статті 43 Закону №889-VIII умовою припинення державної служби або переведення державного службовця на іншу посаду є зміна істотних умов служби.
Підставою таких змін може бути, в тому числі, скорочення чисельності або штату працівників у зв`язку з оптимізацією системи державних органів чи структури окремого державного органу.
Водночас необхідно враховувати, що сама по собі зміна назви посади або структурного підрозділу державного органу, не пов`язана із зміною обсягу їх основних функціональних, не вважається зміною істотних умов державної служби.
Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що відповідачі обґрунтовують наявність істотних змін умов служби в розумінні статті 43 Закону №889-VIII, які викликала оптимізація в структурі ФДМ України, посиланням на:
- посадові інструкції заступника начальника регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області та заступника начальника відділу з питань розпорядження державним майном;
- схему посадових окладів на посадах державної служби за групи оплати праці з урахуванням юрисдикції державних органів, затвердженої постановою КМУ від 18.01.2017 №15, відповідно до якої посада заступника начальника Регіонального відділення відноситься до 5 групи оплати праці з посадовим окладом, а посада заступника начальника структурного підрозділу відноситься до 6 групи оплати праці з посадовим окладом 4300 грн.
Однак, такі посилання відповідачів є безпідставними, оскільки останні порівнюють між собою не посаду заступника начальника Регіонального відділення, яку обіймала позивач на момент введення в дію затвердженого Фондом державного майна України нового штатного розпису, та посаду заступника або першого заступника начальника Регіонального відділення, які було введено в новий штатний розпис на заміну скороченим посадам заступників начальника Регіонального відділення, а посаду, яку позивач обіймала до затвердження нового штатного розпису (заступника начальника Регіонального відділення) та посаду, на яку позивача перевели оскаржуваним наказом ФДМУ від 22.02.2017 №58-р (заступника начальника відділу з питань розпорядження державним майном).
При цьому, матеріали справи не містять доказів того, що посада заступника начальника Регіонального відділення до затвердження нового штатного розпису відрізнялась, у тому числі основними посадовими обов`язками або умовами оплати праці, від посади заступника начальника Регіонального відділення, яку було введено після затвердження нового штатного розпису.
Із зазначеного слідує те, що у спірному випадку істотні зміни умов служби, в розумінні статті 43 Закону № 889-VIII, викликані саме скороченням у штатному розписі двох посад заступника начальника Регіонального відділення та введення до нового штатного розпису лише однієї посади заступника начальника Регіонального відділення, на переважне право залишення на якій претендували ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .
Відповідачі, вказуючи на відсутність у ОСОБА_1 переважного права залишення на займаній посаді, посилаються на Протокол №1 засідання комісії для підготовки та здійснення заходів, пов`язаних зі скороченням чисельності штату та реорганізацією апарату та регіональних відділень Фонду державного майна України, від 28.11.2016 року, складеного за обговоренням питання та прийняття рішення щодо переважного права залишення на посадах заступників начальника Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .
У вказаному протоколі вирішено погодитись з пропозицією начальника регіонального відділення ОСОБА_4 щодо надання переважного права залишення на займаній посаді ОСОБА_2 , з огляду на те, що ОСОБА_2 має більш високу кваліфікацію та продуктивність праці.
Вказаний протокол також містить посилання на наказ Фонду державного майна України від 16.09.2016 року № 146-р, яким позивачу була оголошена догана за вчинення дисциплінарного проступку, передбаченого п.5 ч. 2 ст. 65 Закону України «Про державну службу», а саме за невиконання наказу начальника Регіонального відділення від 06.04.2016 року № 69/15-Н.
Наказ Фонду державного майна України від 16.09.2016 року № 146-р прийнятий на підставі подання дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарних справ Фонду державного майна України від 07.09.2016 року, доповідної записки департаменту забезпечення діяльності Фонду від 04.07.2016 року № 42-148 та листа Регіонального відділення ФДМУ по Дніпропетровській області від 06.06.2016 року № 01-15-02961.
Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 лютого 2017 року у справі № 804/6352/16, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 22 березня 2017 року, визнано протиправним та скасовано наказ Фонду державного майна України від 16.09.2016 року № 146-р про оголошення догани заступнику начальника Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області ОСОБА_1 .
Суд першої інстанції правильно вказав, що доводи відповідачів про те, що ОСОБА_2 має більш високу кваліфікацію та продуктивність праці з огляду на те, що ОСОБА_2 з 01.2016 року з 177 робочих днів відпрацьовано 155 днів, в той час як ОСОБА_1 – 123 дні, відпрацьовано документів за період з 01.01.2016 року ОСОБА_2 : вхідні 3779, вихідні 1778, ОСОБА_1 : вхідні 428, вихідні 675, судом відхиляються, оскільки такі дані не можуть вказувати на більш або менш високу кваліфікацію та продуктивність праці, зважаючи на те, що ОСОБА_1 у вказаний період надавалась відпустка, а також встановлено перебування на лікарняному. Отже, ОСОБА_1 на законних підставах була відсутня на роботі.
Наявності діючих дисциплінарних стягнень відносно ОСОБА_1 судом також не встановлено.
Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо необґрунтованості належним чином ненадання ОСОБА_1 переважного права на залишення на займаній посаді перед іншим заступником начальника Регіонального відділення ОСОБА_2 .
Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що у попередженні від 19.12.2016 начальник Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області запропонував позивачу дві посади (заступника начальника відділу з питань розпорядження державним майном; заступника начальника відділу приватизації та управління корпоративними правами держави) та вказав, що у разі відмови від запропонованої посади позивач підлягає звільненню за п. 1 ч. 1 ст. 87 Закону України «Про державну службу» через 2 місяці після ознайомлення з цим попередженням відповідно до ст. 49-2 КЗпП України.
Так, відповідно до пункту 1 частини першої статті 87 Закону № 889-VIII скорочення чисельності або штату державних службовців, ліквідація державного органу, реорганізація державного органу у разі, коли відсутня можливість пропозиції іншої рівноцінної посади державної служби, а в разі відсутності такої пропозиції – іншої роботи (посади державної служби) у цьому державному органі є підставою для припинення державної служби за ініціативою суб`єкта призначення.
Частиною 3 статті 87 Закону № 889-VIII передбачено, що процедура вивільнення державних службовців на підставі пункту 1 частини першої цієї статті визначається законодавством про працю.
Звільнення на підставі пункту 1 частини першої цієї статті допускається лише у разі, якщо державного службовця не може бути переведено на іншу посаду відповідно до його кваліфікації або якщо він відмовляється від такого переведення.
Відповідно до ч. 2 ст. 41 Закону України «Про державну службу» переведення здійснюється лише за згодою державного службовця.
Як зазначалось вище, листом від 22.02.2017 року позивач повідомила Регіональне відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області про відмову від запропонованих посад, яка обґрунтована незаконним скороченням її посади.
Із зазначеного слідує, що, враховуючи наявність відмови позивача від переведення на запропоновані їй посади, правові підстави для переведення позивача на посаду заступника начальника відділу з питань розпорядження державним майном Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області з 23 лютого 2017 року, згідно наказу Фонду державного майна України від 22.02.2017 року № 58-р., були відсутні, що не враховано відповідачами.
Разом з цим, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що неподання позивачем заяви про звільнення на підставі п. 6 ч. 1 ст. 83 ЗУ «Про державну службу» або заяви про переведення на іншу запропоновану посаду протягом 60 календарних днів з дня ознайомлення з повідомленням про зміну істотних умов служби не спростовує факту відмови позивача від запропонованого переведення, що з урахуванням ч. 3 ст. 83 Закону №889-VIII є підставою для припинення державної служби за ініціативою суб`єкта призначення.
Доводи позивача про безпідставність скорочення посади заступника начальника Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області судом апеляційної інстанції до уваги не приймаються з огляду на те, що наказ Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області від 15.07.2016 №202-6, затверджений Фондом державного майна України, про введення в дію з 15.07.2016 нового штатного розпису, яким зокрема скорочено дві посади заступників начальника Регіонального відділення, у тому числі посаду, які обіймала позивач, є чинним та позивачем не оскаржується.
На підставі викладеного суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що наказ Фонду державного майна України від 22.02.2017 № 58-р про переведення ОСОБА_1 , заступника начальника Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області, на посаду заступника начальника відділу з питань розпорядження державним майном цього регіонального відділення з 23 лютого 2017 та наказ Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області від 23.02.2017 № 46-к про оголошення Наказу Фонду державного майна України від 22.02.2017 № 58-р «Про переведення ОСОБА_1 » є протиправними та підлягають скасуванню.
Однак, щодо вимог позивача про зобов`язання Фонду державного майна України поновити ОСОБА_1 на посаду заступника начальника Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровський області з 23.02.2017 року, суд апеляційної інстанції зазначає таке.
Накази Фонду державного майна України від 22.02.2017 № 58-р та Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області від 23.02.2017  № 46-к мали наслідком переведення ОСОБА_1 на посаду заступника начальника відділу з питань розпорядження державним майном Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області з 23.02.2017.
Разом з цим, з матеріалів справи встановлено, що 07.04.2017 ОСОБА_1 подала заяву про звільнення зі служби за угодою сторін, на підставі чого наказом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області № 103-к від 07.04.2017 року звільнено з припиненням державної служби ОСОБА_1 за угодою сторін, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 83 та ч. 2 ст. 86 Закону України «Про державну службу».
Наказ Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області № 103-к від 07.04.2017 є чинним та позивачем не оскаржується.
Більш того, як зазначалось вище, відмова позивача від запропонованого переведення з урахуванням ч. 3 ст. 83 ЗУ «Про державну службу» є підставою для припинення державної служби за ініціативою суб`єкта призначення.
З огляду на вищенаведене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що підстави для поновлення позивача на посаді заступника начальника Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровський області з 23.02.2017 року, за результатами визнання протиправними та скасування наказів Фонду державного майна України від 22.02.2017 № 58-р та Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області від 23.02.2017  № 46-к, відсутні.
За даних обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції під час розгляду даної справи повно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, застосував до правовідносин, які виникли між сторонами у справі, норми права які регулюють саме ці правовідносини, однак зроблені судом першої інстанції висновки не в повному обсязі відповідають фактичним обставинам справи, тому рішення суду першої інстанції у даній адміністративній справі підлягає частковому скасуванню.
Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 317, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Фонду Державного майна України та Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях задовольнити  частково.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 липня 2020 року  скасувати в частині задоволення позовних вимог про зобов`язання Фонду державного майна України поновити ОСОБА_1 на посаду заступника начальника Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровський області з 23.02.2017 року.
Відмовити у задоволенні позову в частині зобов`язання Фонду державного майна України поновити ОСОБА_1 на посаду заступника начальника Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровський області з 23.02.2017 року.
В іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду. 
   
Головуючий - суддя                                                                      Т.І. Ясенова 

                               суддя                                                                      О.В. Головко 

                               суддя                                                                      А.В. Суховаров