ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.11.2022 року                                      м.Дніпро                          Справа №  904/505/22

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Орєшкіної Е.В. (доповідач),        
суддів Іванова О.Г., Чус О.В.   
секретар судового засідання Абадей М.О.
за участю представників сторін:
від позивача: Кобеляцький Д.М. (поза межами суду);
від відповідача: Авраменко А.В. (поза межами суду);

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Нікопольського міжрайонного управління водного господарства на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 23.06.2022 (повне рішення складено 29.06.2022, суддя                     Кеся Н.Б.) та додаткове рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 05.07.2022 (повне рішення складено 07.07.2022, суддя Кеся Н.Б.) у справі №904/505/22 

за позовом Нікопольського міжрайонного управління водного господарства,                                              с. Придніпровське, Нікопольський район, Дніпропетровська область 
до Фізичної особи-підприємця Долі Олексія Анатолійовича, м. Нікополь, Дніпропетровська область
про стягнення 290 951,22 грн
ВСТАНОВИВ:
Нікопольське міжрайонне управління водного господарства звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення з  Фізичної особи-підприємця Долі Олексія Анатолійовича на свою користь 290 951,22 грн боргу.
Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань по договору №21 від 28.04.2021 про надання послуг, пов`язаних з переміщенням води з використанням гідротехнічних споруд Нікопольського МУВГ на полив зрошувальних земель, садів, городів та богарних земель Криворізького району, в частині оплати наданих у вересні та жовтні 2021 року послуг, пов`язаних з переміщенням води з використанням гідротехнічних споруд, про що йому були виставлені рахунки №471 від 30.09.2021 на суму 221   223,12 грн та №515 від 31.10.2021 на суму 69 728,10 грн, а також надані для підписання акти наданих послуг від 30.09.2021 та від 31.10.2021. 
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 23.06.2022 у справі №904/505/22 в задоволенні позову відмовлено.
Рішення місцевого господарського суду мотивоване недоведеністю заявлених позовних вимог та надання позивачем відповідачу послуг на суму 290 951,22 грн. 
Додатковим рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 05.07.2022 стягнуто з Нікопольського міжрайонного управління водного господарства на користь Фізичної особи-підприємця Долі Олексія Анатолійовича витрати на професійну правничу допомогу в сумі 8 000,00 грн.
Не погодившись з рішеннями місцевого господарського суду, Нікопольське міжрайонне управління водного господарства звернулося до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської    області від 23.06.2022 та додаткове рішення від 05.07.2022 Господарського суду Дніпропетровської області у справі №904/505/22, прийняти нове рішення про задоволення позову.
Апеляційна скарга обґрунтована наступним:
-          судом першої інстанції не в повному обсязі з`ясовані обставини, що мають значення для справи, неправильно та неповно досліджені подані докази, порушені норми процесуального права та неправильно застосовані норми матеріального права;
-          замовником (відповідачем) не було надіслано виконавцю (позивачу) жодних заявок на переміщення води з обумовленням обсягів та термінів подачі відповідно до п. 2.2.4 договору №21 від 28.04.2021, тому позивач не несе відповідальності за час переміщення води;
-          відповідач, отримавши акти за надані послуги від 30.09.2021 та від 31.10.2021, не надав обґрунтованих заперечень щодо їх змісту, не повернув підписані акти позивачу, не надав жодної мотивованої відмови від прийняття наданих послуг, тому погодився з їх прийняттям на умовах договору №21 від 28.04.2021;
-          судом порушені норми процесуального права при постановленні ухвали від 30.05.2022 про задоволення заяви представника відповідача щодо поновлення строку на подання відзиву на позовну заяву;
-          адвокат позивача Кузнєцов О.М. до початку судового засідання 05.07.2022 здійснив вхід до особистого кабінету програмного забезпечення «EasyCon» для участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції та очікував до 14.00 год. цього дня, втім його так і не було підключено до судового засідання, тому висновки суду, що представник позивача не з`явився в судове засідання 05.07.2022, не відповідають дійсності та є порушенням права позивача на справедливий суд;
-          судом безпідставно залишено без задоволення заяву позивача від 05.07.2022 про перенесення судового засідання;
-          заявлені відповідачем витрати на професійну правничу допомогу в сумі 8   000,00 грн є неспіврозмірними складності спору та наданим послугам на професійну правничу допомогу, відсутні докази сплати відповідачем на рахунок Адвокатського об`єднання «АДЕЛЕКС» цих коштів.
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.07.2022 для розгляду апеляційної скарги визначена колегія суддів у складі: головуючий суддя Орєшкіна Е.В., судді:    Чус О.В.,    Іванов О.Г.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 01.08.2022 зазначеною колегією суддів витребувано з Господарського суду Дніпропетровської області справу №904/505/22; відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, до надходження справи №904/505/22 до суду.
08.08.2022 справа №904/505/22 надійшла до Центрального апеляційного господарського суду.
08.08.2022 у зв`язку з перебуванням судді-доповідача Орєшкіної Е.В. у відпустці по справі для вирішення питання відкриття апеляційного провадження здійснений повторний автоматизований перерозподіл, за результатами якого справу передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді Кощеєва І.М. (доповідач), суддів        Чус О.В., Іванова О.Г.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 09.08.2022 зазначеною колегією суддів відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Нікопольського міжрайонного управління водного господарства на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 23.06.2022 та додаткове рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 05.07.2022  у справі №904/505/22; зазначено, що про дату та час судового засідання учасників справи буде повідомлено додатково. 
12.09.2022 у зв`язку з усуненням обставин, що зумовили здійснення повторного автоматизованого розподілу, а саме, виходом на роботу судді-доповідача          Орєшкіної Е.В., по справі здійснений повторний автоматизований перерозподіл, за результатами якого її передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді Орєшкіної Е.В., суддів Чус О.В., Іванова О.Г.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 19.09.2022 зазначеною колегією суддів прийнято справу №904/505/22 до свого провадження, розгляд апеляційної скарги призначений в судове засідання на 15.11.2022.
01.11.2022 від представника Нікопольського міжрайонного управління водного господарства адвоката Кобеляцького Д.М. до Центрального апеляційного господарського суду надійшла заява про участь в судовому засіданні 15.11.2022 в режимі відеоконференції, яка ухвалою суду від 14.11.2022 задоволена.
08.11.2022 від Фізичної особи-підприємця Долі Олексія Анатолійовича до Центрального апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач просить залишити оскаржувані рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу без задоволення; поновити пропущений строк на подання відзиву на апеляційну скаргу.
Поданий відзив обґрунтований наступним:
-          обов`язок щодо переміщення води в обсягах, обумовлених сторонами договору, покладений на позивача; у п.2.2.4 договору, на який посилається апелянт, зазначено тільки про те, що виконавець не несе відповідальності за час переміщення води, а не за її обсяг;
-          відповідач не користувався послугами, пов`язаними з переміщенням води з використанням гідротехнічних споруд Нікопольського МУВГ на полив зрошувальних земель, садів, городів та богарних земель Криворізького району на підставі договору №21 від 28.04.2021;
-          відповідач не отримував від позивача будь-яких претензій, актів звірки та актів надання послуг, в матеріалах справи №904/505/22 відсутні належні докази направлення та отримання цих документів;
-          позивачем не доведено підстав для стягнення з відповідача заборгованості в сумі 290   951,22 грн, первинні документи, які б підтверджували надання послуг, також не надані;
-          копію заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу позивач отримав 30.06.2022, що також було встановлено судом під час ухвалення додаткового рішення від 05.07.2022;
-          позивач мав достатньо часу для подання заперечень на заяву про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, втім своє право відповідно до ч.ч. 5,6 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України не реалізував;
-          розмір витрат на професійну правничу допомогу є співмірним зі складністю справи та виконаним адвокатом обсягом робіт;
-          зменшення судових витрат на професійну правничу допомогу можливо виключно на підставі клопотання іншої сторони.
Враховуючи положення ч. 2 ст. 119 Господарського процесуального кодексу України, а також те, що матеріали справи №904/505/22 не містять доказів отримання відповідачем ухвал Центрального апеляційного господарського суду від 09.08.2022 та від 19.09.2022; відповідач зазначає, що про розгляд справи в апеляційній інстанції дізнався 03.11.2022 шляхом моніторингу справ; з метою забезпечення принципу змагальності сторін та рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом, колегія суддів вважає за можливе продовжити  відповідачу строк на подання відзиву на апеляційну скаргу та прийняти його до розгляду.
08.11.2022 від представника Фізичної особи-підприємця Долі Олексія Анатолійовича адвоката Авраменко А.В. до Центрального апеляційного господарського суду надійшло клопотання про участь в судовому засіданні 15.11.2022 в  режимі відеоконференції, яке ухвалою суду від 14.11.2022 задоволено.
14.11.2022 від Нікопольського міжрайонного управління водного господарства до Центрального апеляційного господарського суду надійшла відповідь на відзив на апеляційну скаргу, в якій позивач підтримав вимоги та доводи апеляційної скарги.
В судовому засіданні 15.11.2022 представник позивача вимоги апеляційної скарги підтримав, просив її задовольнити, рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 23.06.2022 та додаткове рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 05.07.2022  у справі №904/505/22 скасувати, прийняти нове рішення про задоволення позову.
Представник відповідача в судовому засіданні 15.11.2022 проти задоволення апеляційної скарги заперечив, просив рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 23.06.2022 та додаткове рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 05.07.2022  у справі №904/505/22 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
З матеріалів справи вбачається, що 28.04.2021 між Нікопольським      міжрайонним управлінням водного господарства (виконавець) та Фізичною особою-підприємцем Долею Олексієм Анатолійовичем (замовник) укладено договір №21 про надання послуг, пов`язаних із переміщенням води з використанням гідротехнічних споруд Нікопольського міжрайонного управління водного господарства на полив зрошуваних земель, садів, городів та богарних земель Криворізького району (далі-договір).
Відповідно до п.1.1.договору він передбачає умови та порядок переміщення води з водних об`єктів НМУВГ із використанням водозабірних споруд виконавця для поливу сільгоспкультур      замовником, а також розрахунків за надані послуги згідно спільного наказу Міністерства екології та природних ресурсів України, Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, Міністерства фінансів України "Про затвердження Порядку визначення вартості та надання платних послуг бюджетними установами, що належать до сфери управління Державного агентства водних ресурсів України, та визнання такими, що втратили чинність, деяких наказів" від 25.12.2013 №544/1561/1130 (далі-Порядок № 544).
Замовник замовляє, а виконавець зобов`язується надати послуги, пов`язані із переміщенням води для поливу      зрошуваних земель      замовника      в      порядку та      на      умовах,   визначених даним договором, а замовник зобов`язується прийняти та оплатили надані послуги. Забір води замовником здійснюється з точки водовиділу. Точкою водовиділу вважається відкритий водовиділ з каналу, насосна станція з регулюючою ємкістю, водоводом та гідротехнічною спорудою на ньому, що перебувають на балансі виконавця, де встановлено прилад водообліку, з якої здійснюється подача води. Одиниця виміру - м3. Точкою водовиділу вважається         НС-20 (п.п. 1.2, 1.3 договору).
Згідно п. 2.1.1 договору виконавець зобов`язаний здійснювати переміщення води згідно з планом поливу (додаток 1) відповідно до      заявки (додаток 2) замовника протягом поливного сезону 2021      року витратами, що не перевищують проектні можливості точки водовиділу, та в обсягах, забезпечених бюджетним фінансуванням на оплату електроенергії, яка буде використана головними і перекачувальними насосними станціями для транспортування води до точки водовиділу, при умові своєчасного виконання замовником зобов`язань, передбачених у п. 2.2 цього договору.
Відповідно до п. 2.1.3 договору виконавець зобов`язаний здійснювати спільно з замовником облік переміщеної води та щомісячно складати двосторонні акти надання послуг з переміщення обсягів води та звірки розрахунків за послуги з її переміщення.
Замовник зобов`язаний надати заявку на переміщення води з обумовленням обсягів і термінів подачі, в разі ненадання заявки виконавець не несе відповідальність за час переміщення води (п. 2.2.4 договору); в установлений договором строк сплачувати виконавцю вартість послуг з переміщення замовлених обсягів воли (п. 2.2.5 договору); завчасно, не менше ніж за добу, повідомляти виконавця про відмову від заявлених обсягів води (п. 2.2.6 договору); завчасно, не менше ніж за три доби, подавати в диспетчерську службу виконавця на електронну адресу (vodanmuvg@meta.ua) за телефоном 0676350150, 0676350306 заявку на забір води замовником з обумовленням обсягів і термінів переміщення, яка є підставою для включення насосної cтанції (п. 2.2.8 договору).
Згідно п. 4.1.2 договору облік обсягів переміщеної води здійснюється за допомогою вимірювальних приладів та пристроїв, які замовник встановлює за власний рахунок у точці водовиділу та забезпечує його повірку. Пломбування засобу вимірювання здійснюється замовником у присутності виконавця, який і забезпечує облік обсягів переміщеної води (додаток 5).
Відповідно до п. 4.1.6 договору при відсутності у замовника засобу вимірювальної техніки облік кількості переміщеної води може вестись засобами вимірювальної техніки виконавця, за атестованими методиками виконання вимірювань, за технологічними параметрами насосної станції (тривалістю роботи насосних агрегатів, витратами електроенергії та ін.).
Згідно п. 4.1.7 договору ведення обліку кількості переміщеної води у цьому договорі здійснюється згідно Протоколу погодження обліку переміщеної води  (додаток 3).
Виконавець щомісячно спільно з представником замовника підписує двосторонні акти прийому - подачі використаної електроенергії та обсягів переміщеної води (додаток 4) (п. 4.2.2 договору).
Відповідно до п. 5.1 договору факт виконання послуг підтверджується двостороннім актом надання послуг з переміщення обсягів води, який належним чином оформлюється виконавцем у двох однакових примірниках та надається на підпис замовнику безпосередньо, поштою, електронною поштою.
Замовник протягом 3 (трьох) робочих днів з моменту отримання акту повинен надіслати виконавцю підписаний з його боку акт або мотивовану відмову від прийняття послуг. У випадку неповернення замовником підписаного оригіналу акту надання послуг з переміщення обсягів води у строки, встановлені договором, або ненадання письмової обґрунтованої відмови від його підписання, виконавець має право припинити постачання води замовнику (п.п. 5.2, 5.3 договору).
Згідно п. 6.1 договору оплата вартості здійснюється за договірною ціною за 1 куб.м води за фактично надані послуги, визначеною згідно вимог «Порядку визначення вартості та надання платних послуг бюджетними установами, що належать до сфери управління Державного агентства водних ресурсів України", затвердженого наказом від 25.12.2013 №544/1561/1130 Міністерства екології та природних ресурсів України», Міністерством економічного розвитку і торгівлі України та Міністерством фінансів України, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.01.2014 за № 163/24940.
Розрахунок вартості фактичних витрат за використану електроенергію при наданні послуг зазначається в акті прийому- подачі використаної електроенергії та обсягів переміщеної води (додаток 4) (п. 6.1.2 договору).
Відповідно до п. 6.4 договору замовник не пізніше 25 числа місяця, наступного за звітним, здійснює остаточний розрахунок з виконавцем за надані послуги згідно наданих актів та рахунків за надані послуги.
Підставою для платежів замовником за фактично надані послуги є рахунок виконавця, складений на підставі акту наданих послуг та двосторонній акт за надані послуги (п. 6.5 договору).
Згідно п. 10.1 договору він набирає чинності з моменту підписання сторонами та діє до 31.12.2021, а в частині виконання фінансових зобов`язань - до повного розрахунку.
05.07.2021 сторони уклали додаткову угоду №1 до договору, якою викладений п. 1 Протоколу погодження договірної ціни на послуги, пов`язані із переміщенням води з використанням гідротехнічних споруд Нікопольського МУВГ на полив зрошувальних земель, садів, городів та богарних земель Криворізького району  в наступній редакції: вартість послуг з переміщення 1 м3 води складає 3,34 грн/м3 з ПДВ + вартість електроенергії; інші умови договору залишені без змін.
Позивач зазначає, що у вересні 2021 року ним були надані відповідачу послуги, пов`язані з переміщенням води з використанням гідротехнічних споруд, на суму          221 223,12 грн з ПДВ, а в жовтні 2021 року - на суму 69 728,10 грн з ПДВ, про що виставлені рахунки № 471 від 30.09.2021 та № 515 від 31.10.2021 та сформовані акти за надані послуги від 30.09.2021 та від 31.10.2021, які відповідачем не підписані.
14.12.2021 позивачем на адресу відповідача надіслано лист, до якого додані претензія на суму 290 951,22 грн, акти звірок від 01.10.2021, 01.11.2021 та акти за надані послуги для підписання.
Акти звірки взаємних розрахунків від 01.10.2021 та від 01.11.2021, акти наданих послуг від 30.09.202 та від 31.10.2021 відповідачем не підписані, заборгованість в сумі 221 223,12 грн не сплачена, що стало підставою для звернення з даним позовом.
Відповідач заперечує як факт отримання зазначених документів, так і факт надання та отримання послуг за договором.
Відповідно до ч. 1, 2 статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
З характеру спірних правовідносин, що виникли між сторонами, вбачається, що вони є відносинами з надання послуг.
За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (ч.1 ст. 901 Цивільного кодексу України).
Частиною 1 ст. 903 Цивільного кодексу України передбачено, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
Згідно ст. 599 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.
Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. 
Відповідно до статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Згідно з частинами першою, третьою статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Обов`язок з доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.
Як вбачається з матеріалів справи №904/505/22, на підтвердження заявлених позовних вимог щодо надання відповідачу послуг на суму  290 951,22 грн  позивачем надані копії підписаних в односторонньому порядку актів наданих послуг від 30.09.2021 та від 31.10.2021, акту звірки від 01.10.2021,  рахунків №471 від 30.09.2021 на суму 221   223,12 грн, №515 від 31.10.2021 на суму 69   728,10 грн.
Апеляційний господарський суд погоджується з висновком місцевого господарського суду, що ці документи, з урахуванням підписання їх лише з боку позивача та невизнання відповідачем факту надання послуг,  не є достатніми доказами для доведення факту надання послуг на суму 290 951,22 грн.
Як було встановлено судом, відповідно до п. 2.2.4 договору замовник зобов`язаний надати заявку на переміщення води з обумовленням обсягів і термінів подачі, в разі ненадання заявки виконавець не несе відповідальності за час переміщення води.
Згідно п. 2.2.8 замовник зобов`язаний завчасно, не менше ніж за три доби, подавати в диспетчерську службу виконавця на електронну адресу (vodanmuvg@meta.ua) за телефоном 0676350150, 0676350306 заявку на забір води замовником з обумовленням обсягів і термінів переміщення, яка є підставою для включення насосної cтанції.
Позивачем не доведено, що відповідачем було подано заявку на переміщення води з обумовленням обсягів і термінів подачі відповідно до п. 2.2.4 договору, заявка про забір води в матеріалах справи №904/505/22 також відсутня. Таким чином, позивачем не доведено, що відповідачем були вчинені обумовлені договором дії, які мали передувати наданню послуг. 
Як правильно зазначив місцевий господарський суд, позивачем не надано протоколу погодження обліку переміщеної води відповідно до п. 4.1.7 договору  та актів показників лічильника води (згідно додатку №5 встановлений лічильник               WI 200-NKP-08 завод. №18313299) на момент початку та кінця поливного сезону, отже не доведений як сам факт надання послуг, так і їх об`єм. 
З огляду на викладене, Господарський суд Дніпропетровської області дійшов обґрунтованого висновку про недоведеність позовних вимог, у зв`язку з чим у задоволенні позову правомірно відмовив.
Посилання апелянта на те, що відповідач не надавав заявок на переміщення води, тому виконавець не несе відповідальності за час та обсяги переміщення води, не приймаються апеляційним господарським судом до уваги з огляду на те, що пунктом 2.2.4 договору передбачено звільнення виконавця від відповідальності лише за час переміщення води; обсяги переміщеної води в будь-якому випадку є предметом доказування в спорі про стягнення вартості наданих послуг, тому їх доведення лежить на позивачеві.
Позивач вважає, що не надавши мотивованих заперечень щодо прийняття послуг за актами від 30.09.2021, від 31.10.2021, відповідач фактично погодився з наданими послугами. 
Такий висновок позивача колегія суддів вважає помилковим з огляду на неправильне розуміння ним характеру спірних відносин, які є відносинами з надання послуг, а не виконання робіт. 
Крім того, відповідно до п. 5.3 договору у випадку неповернення замовником підписаного оригіналу акту надання послуг з переміщення обсягів води у строки, встановлені договором, або ненадання письмової обґрунтованої відмови від його підписання, виконавець має право припинити постачання води замовнику. Договір не містить умови, що в такому разі надані послуги вважаються прийнятими.
Як правильно зазначив суд першої інстанції, судова практика, викладена в постановах Верховного Суду від 24.10.2018 у справі №910/2184/18, від 16.09.2019 у справі №921/254/18, від 15.10.2019 у справі №921/262/18, від 02.06.2020 у справі №909/1054/19, на яку посилається позивач, не підлягає застосуванню з огляду на різний зміст правовідносин у цих справах та в справі, що розглядається. Те саме стосується і постанови Центрального апеляційного господарського суду від 14.12.2021 у справі №904/2594/21, на яку позивач посилався в апеляційній скарзі.
Згідно положень   статті 123 Господарського процесуального кодексу України   до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до   статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність"   гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись (частина 5   статті 129 Господарського процесуального кодексу України).
Відповідно до   статті 126 Господарського процесуального кодексу України   за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині четвертій   статті 126 Господарського процесуального кодексу України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям.
Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.
Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірність у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України, заява № 19336/04, п. 269).
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір (аналогічна правова позиція викладена Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду в додаткових постановах від 20.05.2019 у справі №916/2102/17, від 25.06.2019 у справі №909/371/18, в постановах від 05.06.2019 у справі №922/928/18, від 30.07.2019 у справі №911/739/15 та від 01.08.2019 у справі №915/237/18).
Як вбачається з матеріалів справи, у відзиві на позовну заяву від 25.05.2022 відповідачем зазначено, що орієнтовний розрахунок суми судових витрат, які він очікує понести під час розгляду справи №904/505/22, становить 8   000,00 грн, докази понесення яких будуть ним надані у строки, визначені ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.
27.06.2022 відповідач звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з заявою про розподіл судових витрат від 24.06.2022, в якій просив стягнути з позивача на свою користь витрати на професійну правничу допомогу в сумі 8   000,00 грн.
На підтвердження заяви надані копії наступних документів: 
-          договору про надання правової допомоги від 14.03.2022, укладеного між Адвокатським об`єднанням «АДЕЛЕКС» та Фізичною особою - підприємцем Долею Олексієм Анатолійовичем, за умовами якого Адвокатське об`єднання взяло на себе зобов`язання здійснити захист, представництво та інші види правової допомоги клієнту в обсязі та на умовах, передбачених цим договором та чинним законодавством, а клієнт зобов`язався сплатити гонорар (винагороду) за надану правову допомогу та компенсувати фактичні витрати, необхідні для виконання цього договору;
-          акту приймання - передачі наданих послуг від 24.06.2022, яким засвідчено надання Адвокатським об`єднанням «АДЕЛЕКС» відповідачу наступних послуг: складання заяви про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін по справі №904/505/22 (розмір гонорару 500,00 грн),  відзиву по справі №904/505/22 (розмір гонорару 3   500,00 грн), заяви про поновлення строку на подання відзиву (розмір гонорару 500,00 грн), заяви про ознайомлення з матеріалами справи (розмір гонорару 500,00 грн), заперечень по справі №904/505/22 (розмір гонорару 2 000,00 грн), участь в судовому засіданні у справі №904/505/22 в режимі відеоконференції (розмір гонорару 1000,00 грн), всього на суму 8 000,00 грн.
Як вбачається з матеріалів справи №904/505/22, заява про розгляд справи з повідомленням сторін від 20.04.2022, заява про ознайомлення з матеріалами справи в електронному вигляді від 20.04.2022, відзив на позовну заяву від 25.05.2022, заява про поновлення строку на подання відзиву від 25.05.2022, , заперечення від 13.06.2022 від імені відповідача  підписані адвокатом Авраменко А.В. (повноваження адвоката підтверджені ордером серії ВК №1043171 від 20.04.2022 та свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю серії РН №2014 від 30.07.2021), який також приймав участь у судовому засіданні 23.06.2022. Таким чином, витрати на професійну правничу допомогу є підтвердженими.
За змістом п. 1 ч. 2 ст. 126, ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Таким чином, витрати на надану професійну правничу допомогу в разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. (Правова позиція, викладена в постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19). 
Верховний Суд у додатковій постанові від 18.03.2021 у справі №   910/15621/19 зазначив, що загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині четвертій статті 129 Господарського процесуального кодексу України. Проте, у частині п`ятій наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або   з власної ініціативи)   може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу   та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.   Під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката   або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).
Такі критерії оцінки поданих заявником доказів суд застосовує з урахуванням особливостей кожної справи та виходячи з принципів верховенства права та пропорційності, приписів статей 123-130 Господарського процесуального кодексу України та з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, що суди застосовують як джерело права згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини». Отже, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з   критерію реальності адвокатських витрат   (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та   критерію розумності їхнього розміру,   з урахуванням конкретних обставин справи   та доводів сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23.01.2014 у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначається, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими (необхідними), а їхній розмір - обґрунтованим.
Як вбачається з матеріалів справи №904/505/22, позивачем не доведено  належними та допустимими доказами неспівмірності витрат на професійну правничу допомогу відповідача, а також не заявлено обґрунтованого клопотання щодо зменшення таких витрат. 
Судом першої інстанції під час ухвалення додаткового рішення від 05.07.2022 встановлено, що в матеріалах справи знаходиться накладна та опис вкладення з номером трекінгу №5321004414372   та з відбитком штемпелю АТ "Укрпошта". Згідно   з відстеженням пересилання поштових відправлень на сайті АТ «Укрпошта» https://www.ukrposhta.ua/ заява про розподіл судових витрат з додатками до неї вручена   особисто позивачу 30.06.2022, тому позивач мав достатньо часу для надання заперечень на заяву про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, втім таким правом не скористався.
Колегія суддів на підставі критеріїв, визначених ч. ч. 5 - 7,9 ст.129 Господарського процесуального кодексу України, встановила, що розмір визначених для цілей розподілу витрат, пов`язаних    із даною справою, не є непропорційним предмету спору, тому підстави для зменшення розміру заявлених відповідачем витрат на професійну правничу допомогу у справі №904/505/22 в сумі 8 000,00 грн відсутні.
Апеляційний господарський суд також не вбачає підстав для визнання порушення судом першої інстанції норм процесуального права.
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 04.07.2022 задоволено заяву позивача про участь в судовому засіданні 05.07.2022 в режимі відеоконференції, отже позивач був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи 05.07.2022, про що також свідчить подана ним заява про відкладення розгляду справи від 05.07.2022.
Відповідно до ч.ч.1, 2, 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав:
1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про направлення йому ухвали з повідомленням про дату, час і місце судового засідання;
2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними;
3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи;
4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження.
Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі:
1) неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки;
2) повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки;
3) неявки представника в судове засідання, якщо в судове засідання з`явилася особа, яку він представляє, або інший її представник;
4) неявки в судове засідання учасника справи, якщо з`явився його представник, крім випадків, коли суд визнав явку учасника справи обов`язковою.
З огляду на встановлення судом обставин отримання позивачем 30.06.2022 поштою копії заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу від 24.06.2022, про що зазначено вище, підстави для відкладення розгляду справи, зазначені в заяві позивача від 05.07.2022, визнані місцевим господарським судом необґрунтованими, тому правомірно відмовлено позивачу в її задоволенні та відкладенні розгляду справи; порушень норм процесуального права при застосуванні судом ч. 1 ст. 119 Господарського процесуального кодексу України та поновленні відповідачу процесуального строку на подання відзиву на позовну заяву колегія суддів не вбачає.  
Отже, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються викладеним.
Таким чином, апеляційний господарський суд вважає рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 23.06.2022 та додаткове рішення від 05.07.2022 у справі №904/505/22 такими, що відповідають фактичним обставинам справи та нормам матеріального і процесуального права, тому підстави, передбачені ст. 277 Господарського процесуального кодексу України, для задоволення апеляційної скарги та їх скасування відсутні.
Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по розгляду апеляційної скарги відносяться на апелянта.
Керуючись ст. ст. 269, 270, 275, 276, 282-284, 287 - 289 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд, -   
   
ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Нікопольського міжрайонного управління водного господарства на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 23.06.2022 та додаткове рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 05.07.2022 у справі №904/505/22 залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 23.06.2022 та додаткове рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 05.07.2022 у справі №904/505/22 залишити без змін.
Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на апелянта - Нікопольське міжрайонне управління водного господарства.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених п.2 ч.3 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

Повна постанова складена 15.11.2022.

Головуючий суддя                                                                     Е.В. Орєшкіна

Суддя                                                                                              О.Г. Іванов

Суддя                                                                                              О.В. Чус