ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2022 року	Львів	Справа № 380/24648/21 пров. № А/857/11891/22	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді                                   Курильця А.Р.,
суддів                                                       Кушнерика М.П., Мікули О.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Львівської митниці на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 21 лютого 2022 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Каравелла Груп» до Львівської митниці про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень,-

суддя в 1-й інстанції – Чаплик І.Д.,
час ухвалення рішення – 21.02.2022 року,      
місце ухвалення рішення – м.Львів,
дата складання повного тексту рішення – 21.02.2022 року, 

                                                      в с т а н о в и в :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Каравелла Груп» звернулося в суд з позовом до Львівської митниці про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень – рішень. 
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 21 лютого 2022 року позов задоволено. Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення   Галицької митниці Держмитслужби №209/7.4-19/209000 від 03.12.2020, №210.7.4-19.209000 від 03.12.2020. 
Не погоджуючись з таким рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи та невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову про відмову в задоволенні позову, обґрунтовуючи тим, що за митною декларацією №UA209140/2018/129291 від 08.05.2018 вартість товару не перевищувала встановлену межу 6000Євро, передбачену ст.21 Регіональної конвенції, позивачем з метою застосування преференції по сплаті ввізного мита, було подано декларацію інвойс, складену експортером на інвойсі від 07.05.2018 № ЕХ/000003/2018/05. Згідно з ч.2 ст.31 Регіональної конвенції з метою належного застосування цієї Конвенції, Договірні Сторони повинні допомагати один одному, через компетентні митні адміністрації у перевірці достовірності сертифікатів з перевезення товару EUR. 1 та EUR-MED, декларацій про походження і декларацій про походження EUR-MED та правильності інформації, що міститься в цих документах. Також ст.32 Регіональної конвенції визначено, що подальші перевірки підтверджень походження мають здійснюватися у довільному порядку або тоді, коли митні органи Договірної сторони-імпортера мають обґрунтовані сумніви в достовірності таких документів, статусі походження відповідних товарів або виконанні інших вимог цієї Конвенції. З листа уповноваженого органу Республіка Польща від 17.06.2020 № 1801-IGC.4331.8.2019 вбачається, що за результатами перевірки експортером не підтверджено преференційне походження по окремих позиціях товарів (1, 2, З, 21), зазначених у декларації інвойс від 07.05.2018 № ЕХ/000003/2018/05, оскільки останній не надав підтверджуючих документів. Окрім того, встановлено, що товари з позицій 1 та 3 фактури мають непреференційне походження з ЄС. Відтак, оскільки за результатами перевірки, в порядку визначеному Угодою, експортер на запит митних органів країни-експортера підтвердив країну походження на товари 4-20 та 22-25, зазначені в декларації інвойс від 07.05.2018 №ЕХ/000003/2018/05, однак щодо товарів 1, 2, 3, 21 документів для підтвердження країни походження не надав, відтак, до товарів 1, 2, 3, 21 преференційна ставка мита не підлягає застосуванню, а отже такі товари повинні оподатковуватися за повними ставками мита. 
Згідно п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити з таких підстав.
Постановляючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що наданий позивачем сертифікат про походження товарів, містить повну та достовірну інформацію щодо задекларованих товарів, будь-які розбіжності у документах про країну походження товару відсутні, тобто позивачем підтверджено країну походження задекларованого за оскаржуваними митними деклараціями товару у відповідності до вимог ст.ст. 43, 44, 335 МК України.
Проте, колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, вважає їх помилковими з огляду на наступне.
Товариство з обмеженою відповідальністю «КАРАВЕЛЛА ГРУП» (код ЄДРПОУ - 40158393) зареєстроване 04.12.2015, номер запису в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 14151020000037709.
З 01.02.2016 ТОВ «КАРАВЕЛЛА ГРУП» є платником податку на додану вартість, індивідуальний податковий номер - 401583913064. 
Основним видом діяльності Товариства є оптова торгівля залізними виробами, водопровідним і опалювальним устаткуванням і приладдям до нього, товариство здійснює також діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту, оптову торгівлю іншими товарами господарського призначення роздрібну торгівлю іншими невживаними товарами в спеціалізованих магазинах.
В межах здійснення господарської діяльності Товариство здійснює імпорт виробів металевих, із сталі. Товар імпортується в кілограмах, Товариство здійснює його поштучну розбір та подальшу реалізацію на території України.
ТОВ «КАРАВЕЛЛА ГРУП»  із застосуванням умов вільної торгівлі в рамках угоди та відповідно наданим документам було оформлено у митному режимі імпорту митну декларацію від 08.05.2018 № UА209140/2018/129291, серед іншого, ввезено такі товари:
- товар №1 – «Вироби з нержавіючої сталі марки А2 DIN934 - гайка шестигранна з метричною різьбою. Гайки DIN934 використовуються в машинобудуванні, приладобудуванні та інших промислових, виробничих, будівельних галузях. Nakretki DIN 934 А2 МЗО». Код товару згідно з УКТ ЗЕД 63090. Ставка ввізного мита пільгова/повна - 5 %, зменшене ввізне мито (згідно з Протоколом 1 до Угоди) 0%. Умови поставки товару згідно з ІНКОТЕРМС - FCA PL Lubaczow. Вага брутто - 40,85кг., нетто -40,05кг. Фактурна вартість товару - 740,46PLN, або згідно з встановленим НБУ курсом 1 PLN = 7,35608700грн., на день митного оформлення - 5446,89грн. Митна вартість становить - 5468,49грн. По даному товару до бюджету нараховано/сплачено митних платежів на суму 1093,70грн., а саме: мито — 273,42грн. (спосіб платежу-06), податок на додану вартість - 1093,70грн. (спосіб платежу-01);
-товар №2 – «Контргайка шестигранна низька з неметалевим вкладишем - нейлонове кільце. DIN985, матеріал виготовлення вуглецева сталь. Nakretki DIN 985 А2 М8». Код товару згідно з УКТ ЗЕД 7318163090. Ставка ввізного мита пільгова/повна - 5 %, зменшене ввізне мито (згідно Протоколу 1 до Угоди) 0%. Умови поставки товару згідно з  ІНКОТЕРМС - FC APL Lubaczow. Вага брутто - 265,93кг., нетто - 249,7кг. Фактурна вартість товару - 4460,82PLN, або згідно з встановленим НБУ курсом 1 PLN = 7,35608700 грн., на день митного оформлення-32814,18грн. Митна вартість становить - 32954,78грн. По даному товару до бюджету нараховано/сплачено митних платежів на суму 6590,96грн., а саме: мито - 1647,74грн. (спосіб платежу-06), податок на додану вартість - 6590,96 грн. (спосіб платежу-01);
-товар №3 – «Вироби з нержавічої сталі марки А2-шпилька різьбова DIN 976 розмірна з повним різьбленням. Prety gwin. DIN 976 А2 М10». Код товару згідно з УКТ ЗЕД 7318153000. Ставка ввізного мита пільгова/повна - 5 % зменшене ввізне мито (згідно з Протоколу 1 до Угоди) 0%. Умови поставки товару згідно з ІНКОТЕРМС-FCA PL Lubaczow. Вага брутто-768кг., нетто-742,8 кг. Фактурна вартість товару - 8293,56 PLN, або згідно з встановленим НБУ курсом 1 PLN =7,35608700грн., на день митного оформлення-61008,15грн. Митна вартість становить-61414,21грн. По даному товару до бюджету нараховано/сплачено митних платежів на суму 12282,84грн., а саме: мито- 3070,71грн. (спосіб платежу-06), податок на додану вартість - 12282,84грн. (спосіб платежу-01);
-товар №14 – «Вироби з оцинкованої сталі-Зовнішнє топорне кільце DІК 471 використовується для фіксації обертових елементів механізму. Pierscienie zabezp. DIN 471 210x5Pierscienie zabezp. DIN 471 230x5». Код товару згідно з УКТ ЗЕД 7318210090. Ставка ввізного мита пільгова/повна - 5 %, зменшене ввізне мито (згідно з Протоколу 1 до Угоди) 0%. Умови поставки товару згідно з ІНКОТЕРМС-FCA PL Lubaczow. Вага брутто - 34,625кг., нетто-32,9кг. Фактурна вартість товару - 2391,94PLN, або згідно з встановленим НБУ курсом 1 PLN = 7,35608700грн., на день митного оформлення -17595,32грн. Митна вартість становить -17613,63грн. По даному товару до бюджету нараховано/сплачено митних платежів на суму 3522,73грн., а саме, мито 880,68грн. (спосіб платежу-06), податок на додану вартість - 3522,73 грн (спосіб платежу-01).
Отримувач товару та особа відповідальна за фінансове врегулювань ТОВ «КАРАВЕЛЛА ГРУП» (ЄДПРОУ 40158393, адреса: 79037, Львівська область, м.Львів, вул. Б. Хмельницького, буд. 212, офіс 205). Відправник товару: RIVETTA Sp.zo.o, Handlowa 11, 37-600 Lubaczow.
Судом встановлено, що митне оформлення товару було здійснено за основним методом із застосуванням преференції по сплаті ввізного мита « 410» в рамках Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським союзом, Європейським Співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони від 27.07.2014, ратифікованої Законом України від 16.09.2014 № 1678-VII (далі - Угода).
Пільга « 410» (преференція по сплаті ввізного мита « 410») на товари, що ввозяться в Україну та походять з країн ЄЄ (Абзац 1ч.1 ст.29 додатка 1-А «Тарифний графік України» до глави 1 розділу IV «Торгівля та питання, пов`язані з торгівлею» (скасування мит) Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським Співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони], яка встановлена розділом IV Застосування тарифних пільг (тарифних преференцій) згідно класифікатору звільнень від сплати митних платежів при ввезенні товарів на митну територію України, затверджений Наказом Міністерства фінансів України 20.09.2012 №1011.
На підставі наказу Галицької митниці Держмитслужби від 02.11.2020 №636, було проведено документальну невиїзну перевірку дотримання Товариством з обмеженою відповідальністю «КАРАВЕЛЛА ГРУП» вимог законодавства України з питань митної справи щодо правильності визначення бази оподаткування, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів за митною декларацією від 08.05.2018 №UA209140/2018/129291.
З матеріалів справи вбачається, що під час перевірки встановлено, що дані товари декларувалися платником податків із застосуванням преференції за кодом « 410» -товари, що ввозяться в Україну та походять з країн ЄС (Абзац перший ч. 1 ст. 29 додатка 1-А «Тарифний графік України» до глави 1 розділу IV «Торгівля та питання, пов`язані з торгівлею» (скасування мит) Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським Співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони). Країна походження товарів у графі 34 митної декларації від 08.05.2018 № UA209140/2018/129291 була заявлена декларантом на підставі відомостей, наявних у декларації інвойс від 07.05.2018 № ЕХ/000003/2018/05, наданих експортером Республіки Польща. Таким чином, при здійсненні митного оформлення товарів (інформація графи 47) податки були нараховані умовно та не були сплачені.
Судом встановлено, що з метою забезпечення належного контролю за правомірністю визнання країни походження товарів, які оподатковуються преференційними ставками мита, Львівською митницею ДФС були направлені звернення до Державної фіскальної служби України, а саме лист від 24.05.2018 №1404/8/13-70-19/42 для подальшого направлення митним органам Республіки Польщі з метою здійснення перевірки сертифікатів з перевезення EUR.1. 
Державна митна служба України листом від 04.09.2020 № 16-1/16-01-01/7.4/1655 інформувала Галицьку митницю Держмитслужби про отримання від уповноваженого органу Республіка Польща листа від 17.06.2020 №1801- IGC.4331.8.2019, яким не підтверджено преференційне походження по окремих позиціях товарів (1, 2, 3, 21), зазначених у декларації інвойс від 07.05.2018 № ЕХ/000003/2018/05, оскільки експортер не надав підтверджуючих документів. Окрім того, встановлено, що товари з позицій 1 та 3 фактури мають непреференційне походження з ЄС.
Так, митний орган Республіки Польща повідомив Державну митну службу України, що експортер товарів не надав жодних доказів чи документів, які дозволяють застосовування преференції, та не має право на пільговий режим оподаткування товарів на підставі перелічених вище сертифікатів. З цих підстав, відповідач з урахуванням інформації, отриманої від митних органів Республіки Польща за результатами перевірки сертифікатів, прийшов до висновку щодо неправомірності застосування преференції зі сплати ввізного мита під час митного оформлення товарів за митною декларацією 08.05.2018 №UA209140/2018/129291.
До графи 44 митної декларації від 08.05.2018 № UA209140/2018/129291 під кодом 7016 внесено «реквізити декларації-інвойс, складеної експортером якщо фактурна вартість партії товару не перевищує 6000Євро», а під кодом 0380 внесено реквізити фактури від 07.05.2018 №ЕХ/000003/2018/05, в якій містяться відомості про країну походження товарів.
За результатами документальної невиїзної перевірки ТОВ «КАРАВЕЛЛА ГРУП» складено акт №106/7.4-19/40158393 від 16.11.2020, відповідно до змісту якого, констатовано порушення позивачем:
-п.1 ст.16 Протоколу 1 Угоди, ч.1 ст.257, ч.5 ст.280 Митного кодексу України, в результаті чого занижено податкове зобов`язання по сплаті ввізного мита на загальну суму 5225,51грн;
-п.п. «в» п.185.1 ст.185, п.187.8 ст.187, п.190.1 ст.190 Податкового кодексу України в результаті чого занижено податкове зобов`язання по сплаті податку на додану вартість на загальну суму 1045,09 грн.
Не погоджуючись з такими висновками митного органу, ТОВ «КАРАВЕЛЛА ГРУП» листом направлено до Галицької митниці Держмитслужби свої заперечення.
За результатами розгляду поданого заперечення, відповідачем надано відповідь, в якій зазначено, що Галицькою митницею Держмитслужби документальна невиїзна перевірка ТОВ «КАРАВЕЛЛА ГРУП» проведена з дотриманням вимог законодавства України, за результатами якої правомірно складено акт №106/7.4-19/40158393 від 16.11.2020.
На підставі акту №106/7.4-19/40158393 від 16.11.2020, відповідачем прийнято податкові повідомлення-рішення від 03.12.2020:
-№209/7.4-19/209000, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем «мито на товари, що ввозяться суб`єктами підприємницької діяльності» на загальну суму 7612,76грн.;
-№210.7.4-19.209000, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем «податок на додану вартість» на загальну суму 1567,64грн.
Колегія суддів зазначає, що з 1 січня 2016 року набула чинності Угода, розділ IV якої "Торгівля і питання, пов`язані з торгівлею" встановлює порядок здійснення торгівлі товарами, що походять з територій Сторін.
Виходячи із положень частини першої статті 29 розділу IV Угоди, кожна Сторона, зменшує або скасовує ввізне мито на товари, що походять з іншої Сторони, відповідно до Графіків, встановлених у Додатку I-A до цієї Угоди.
Відповідно до статті 2 розділу II "Визначення концепції "походження товарів" Протоколу 1 до Угоди з метою впровадження цієї Угоди такі товари мають вважатися як такі, що походять з Європейського Союзу: (a) товари, цілком вироблені в Європейському Союзі, як це визначається у статті 5 цього Протоколу; (b) товари, отримані в Європейському Союзі з матеріалів, які не були вироблені цілком у Європейському Союзі, за умови, що такі матеріали пройшли достатню обробку в Європейському Союзі відповідно до статті 6 цього Протоколу.
З цією нормою Угоди узгоджується національне регулювання концепції "походження товарів". Так, відповідно до статті 36 МК України (тут і далі - в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) країна походження товару визначається з метою оподаткування товарів, що переміщуються через митний кордон України, застосування до них заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, заборон та/або обмежень щодо переміщення через митний кордон України, а також забезпечення обліку цих товарів у статистиці зовнішньої торгівлі. Країною походження товару вважається країна, в якій товар був повністю вироблений або підданий достатній переробці відповідно до критеріїв, встановлених цим Кодексом. Повністю вироблені або піддані достатній переробці товари преференційного походження визначаються на основі законів України, а також міжнародних договорів України, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України.
Відповідно до приписів статті 43 МК України документами, що підтверджують країну походження товару, зокрема, є сертифікат про походження товару. При цьому, на товари, до яких застосовуються преференційні ставки ввізного мита, встановлені Митним тарифом України, сертифікат про походження товару подається обов`язково (частина третя статті 44 МК України).
Вказана норма узгоджується з приписами частини першої статті 16 розділу V "Підтвердження походження" Протоколу 1 до Угоди, відповідно до яких підтвердження походження товарів, що походять з Європейського Союзу, і товари, що походять з України, після ввезення до України чи Європейського Союзу відповідно, підпадають під дію цієї Угоди за умови подання, зокрема, сертифіката з перевезення товару EUR.1, зразок якого наведений у Додатку III до цього Протоколу.
Процедура видачі сертифіката з перевезення товару EUR.1 встановлена статтею 17 розділу V "Підтвердження походження" Протоколу 1 до Угоди. Згідно з положеннями цієї статті сертифікат з перевезення товару EUR.1 має бути виданий митними органами країни експорту на письмову заяву експортера або, під відповідальність експортера, його уповноваженим представником.
Згідно із статтею 45 МК України у разі виникнення сумнівів з приводу дійсності документів про походження товару чи достовірності відомостей, що в них містяться, включаючи відомості про країну походження товару, митний орган може звернутися до компетентного органу, що видав документ, або до компетентних організацій країни, зазначеної як країна походження товару, із запитом про проведення перевірки цих документів про походження товару чи надання додаткових відомостей.
Статтею 33 Протоколу 1 до Угоди передбачено порядок такої перевірки підтверджень походження товарів. Митні органи, на запит яких була здійснена перевірка, мають бути повідомлені про її результати якомога раніше. Ці результати повинні чітко вказувати на те, чи є перевірені документи достовірними та чи розглядувані товари можуть бути визнані такими, що походять з Європейського Союзу або України і відповідають іншим вимогам цього Протоколу. Якщо у випадку обґрунтованих сумнівів відповідь на запит про перевірку не надійшла протягом десяти місяців з дати подання цього запиту, або якщо відповідь не містить достатньої інформації для визначення достовірності розглядуваного документа або справжнього походження товарів, митні органи, що подали запит, повинні за відсутності виняткових обставин відмовити у наданні права на преференції.
З огляду на викладене колегія суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду доходить висновку, що міжнародним договором передбачено чіткий алгоритм дій митного органу у випадку отримання відповіді компетентного органу за результатами перевірки документів про походження товару, яка, зокрема, не містить достатньої інформації для визначення достовірності розглядуваного документа або справжнього походження товарів.
Враховуючи те, що вказаний алгоритм дій контролюючого органу, на запит якого проводилася перевірка документів про походження товару, не передбачає аналізу ним додаткових доказів (документів), наданих декларантом для підтвердження відомостей про заявлену країну походження товару згідно із частинами восьмою, дев`ятою статті 43 МК України, колегія суддів доходить висновку, що митний орган не наділений повноваженнями діяти на власний розсуд за вказаних обставин та проводити додаткову перевірку документів про походження товару після отримання результатів такої перевірки компетентним органом заявленої декларантом країни походження товару.    
Як свідчать обставини справи, листом від 17.06.2020 № 1801-IGC.4331.8.2019 уповноваженим органом Республіка Польща повідомлено, що за результатами проведеної перевірки не підтверджено преференційне походження по окремих позиціях товарів (1, 2, 3, 21) зазначених у декларації інвойс від 07.05.2018 № EX/000003/2018/05, оскільки експортер не надав підтверджуючих документів.
Окрім того, встановлено, що товари з позицій 1 та 3 фактури мають непреференційне походження з ЄС.
З наведеного слідує, що уповноважений орган провів перевірку підтвердження походження товарів та повідомив митні органи України про її результати. 
Більше того, результати проведеної перевірки однозначно свідчать, що митний орган Республіки Польща звертався до експортера про надання документів, оскільки по окремих позиціях товарів, зазначених в декларації інвойсі, підтверджено преференційне походження, а по товарах 1, 2, 3, 21 зазначених у декларації інвойс від 07.05.2018 № EX/000003/2018/05 – не підтверджено. 
Разом з тим, вказаною нормою (ст. 33 Протоколу І) не передбачено надання митним органам, на запит яких була здійснена перевірка, документів, які б підтверджували факт офіційного звернення уповноваженого органу Республіки Польща до експортерів за наданням належних документів на підтвердження статусу походження товару, чи відповіді експортера, тому висновок суду про відсутність таких в матеріалах справи є безпідставним.
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів доходить висновку, що судом першої інстанції під час ухвалення оскаржуваного рішення неправильно застосовано норми матеріального права, зокрема, приписи статті 33 Протоколу 1 до Угоди, у результаті чого скасовано рішення суду першої інстанції, яке відповідає закону. 
Ідентична позиція наведена і в постанові Верховного Суду від 01 березня 2021 року по справі № 240/7093/19 (адміністративне провадження № К/9901/1715/20).
Решта доводів та заперечень учасників справи, висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, зокрема у рішенні у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відображено принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).
З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, через що рішення суду підлягає скасуванню з прийняттям постанови про відмову в задоволенні позовних вимог. 
Керуючись ст.ст.308,311,315,317,321,322,325,328,329 КАС України, суд, -

                                                 п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Львівської митниці задовольнити.
Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 21 лютого 2022 року у справі № 380/24648/21 – скасувати та прийняти постанову, якою в позові Товариства з обмеженою відповідальністю «Каравелла Груп» відмовити.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду лише з підстав, визначених ст. 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя	 	А. Р. Курилець 	
судді	 	М. П. Кушнерик 	
 	 	О. І. Мікула  	
Повне судове рішення складено 05 жовтня 2022.